Справа № 650/3525/26
провадження № 3/650/624/26

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 року в селищі Велика Олександрівка суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області Сікора О.О., розглянувши у відкритому судовому матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції № 1 Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 , за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

16 травня 2026 року о 18 годині 35 хвилин у селищі Високопілля Бериславського району Херсонської області, по вулиці Енергетичній, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності.
Під час несення служби працівниками поліції вказаний транспортний засіб було зупинено у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху, а саме через наявність технічної несправності зовнішніх світлових приладів. Під час спілкування з водієм працівниками поліції було виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота, а також почервоніння очей.
У зв`язку з виявленням таких ознак працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Водночас ОСОБА_1 , будучи особою, яка керувала транспортним засобом, від проходження такого огляду відмовився, при цьому йому було роз`яснено наслідки такої відмови.
За вказаним фактом інспектором СРПП відділення поліції № 1 Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області лейтенантом поліції Денисенком Євгенієм Євгенійовичем стосовно ОСОБА_1 16 травня 2026 року о 19 годині 07 хвилин складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 667685 за частиною першою статті 130 КУпАП.
Крім того, стосовно ОСОБА_1 цього ж дня було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за частиною першою статті 121 КУпАП у зв`язку з керуванням транспортним засобом із технічною несправністю зовнішніх світлових приладів.
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що свідки та потерпілі не залучалися, технічним засобом відеозапису була нагрудна камера № 3, до протоколу додано відеоматеріали, рапорт поліцейського та копію постанови.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, у якій зазначив, що бажає мати захисника для представництва його інтересів у суді, у зв`язку з чим просив відкласти розгляд справи для надання йому часу для укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом.
Вирішуючи подане клопотання, суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, а також при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги.
Разом з тим реалізація особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, права на захист повинна здійснюватися добросовісно, з урахуванням конкретних обставин справи, строків її розгляду, а також обов`язку суду забезпечити своєчасний, повний та об`єктивний розгляд справи про адміністративне правопорушення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 був завчасно обізнаний про перебування цієї справи на розгляді у Великоолександрівському районному суді Херсонської області та про дату її судового розгляду. Відповідно до наявних у матеріалах справи відомостей судова повістка про виклик до суду, направлена ОСОБА_1 до його електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», була отримана ним 10 червня 2026 року.
Крім того, ще 08 червня 2026 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, що свідчить про його обізнаність із фактом перебування адміністративної справи на розгляді суду та про необхідність самостійного й завчасного вчинення процесуальних дій для реалізації належних йому прав.
Отже, з 08 червня 2026 року, а також щонайменше з моменту отримання судової повістки 10 червня 2026 року до дати судового розгляду 25 червня 2026 року ОСОБА_1 мав достатній час для ознайомлення з матеріалами справи, укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом, повідомлення суду про участь конкретного захисника, подання обґрунтованих клопотань, письмових пояснень чи заперечень.
Проте за вказаний період ОСОБА_1 не було вчинено жодних дій щодо фактичного ознайомлення з матеріалами справи, не надано суду доказів звернення до адвоката, укладення договору про надання правової допомоги, неможливості укласти такий договір раніше, а також не зазначено конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали йому завчасно реалізувати право на правову допомогу.
Саме по собі посилання у заяві на бажання мати захисника, без наведення об`єктивних причин неможливості залучити його протягом часу, який минув з моменту обізнаності особи про розгляд справи, не може розцінюватися як безумовна підстава для відкладення судового розгляду.
Суд також враховує, що справа стосується адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а тому має бути розглянута у розумний строк з урахуванням завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення. Необґрунтоване відкладення розгляду справи за відсутності належних причин може призвести до безпідставного затягування провадження та нівелювання завдань адміністративного провадження.
За таких обставин суд розцінює подану ОСОБА_1 заяву про відкладення розгляду справи як необґрунтовану, а наведені в ній підстави як такі, що не підтверджують наявності об`єктивних перешкод для участі особи у судовому засіданні або для завчасного залучення захисника.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи.
Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце судового розгляду, його обізнаність про перебування справи на розгляді суду, відсутність обґрунтованих причин для відкладення розгляду справи, а також відсутність обставин, які б перешкоджали розгляду справи за наявними у ній матеріалами, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Оцінюючи наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суд виходить з того, що у цій справі підлягають з`ясуванню такі обставини: чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом; чи були у нього під час такого керування виявлені ознаки алкогольного сп`яніння; чи було йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу; чи було йому, у разі відмови від такого огляду, запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я; чи відмовився він від проходження такого огляду.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 667685 від 16 травня 2026 року вбачається, що 16 травня 2026 року о 18 годині 35 хвилин у селищі Високопілля Бериславського району Херсонської області, по вулиці Енергетичній, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Під час спілкування з водієм працівником поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. У зв`язку з цим працівником поліції йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку, однак ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився.
Відомості, зазначені у протоколі, узгоджуються з рапортом інспектора СРПП відділення поліції № 1 Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області Денисенка Є.Є. від 16 травня 2026 року. Зі змісту рапорту вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 . Підставою для зупинки було порушення Правил дорожнього руху, пов`язане з технічною несправністю зовнішніх світлових приладів, а саме непрацюючими сигналами стоп.
Із цього ж рапорту вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_1 працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей. Після виявлення таких ознак ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу шляхом продування спеціального технічного засобу, однак від проходження такого огляду він відмовився.
Надалі, після відмови ОСОБА_1 від огляду на місці зупинки транспортного засобу, працівниками поліції йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Водночас від проходження огляду в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 також відмовився.
Суд звертає увагу, що така послідовність дій працівників поліції має істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки відмова особи лише від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу сама по собі не може оцінюватися ізольовано від подальших дій поліцейського. У цій справі після відмови від огляду на місці ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я, від чого він також відмовився, що і свідчить про відмову від проходження огляду відповідно до встановленого порядку.
Особливе значення для оцінки обставин справи має відеозапис, долучений до матеріалів справи, який судом безпосередньо досліджено. З відеозапису чітко вбачається перебіг спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , зокрема те, що останній сприймається працівниками поліції саме як водій транспортного засобу, з яким проводиться спілкування після його зупинки.
З відеозапису також чітко вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу. На цю пропозицію ОСОБА_1 погодження не надав та фактично відмовився від проходження такого огляду.
Після цього працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. З відеозапису вбачається, що ця пропозиція була зрозумілою для особи, працівники поліції роз`яснювали йому наслідки відмови, однак ОСОБА_1 від поїздки до закладу охорони здоров`я та проходження огляду в такому закладі також відмовився.
Таким чином, відеозапис безпосередньо підтверджує ключові для цієї справи обставини: факт спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 як із водієм транспортного засобу, наявність у працівників поліції підстав для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, пропозицію пройти огляд на місці зупинки, відмову від такого огляду, подальшу пропозицію пройти огляд у закладі охорони здоров`я та відмову від огляду в закладі охорони здоров`я.
Відеозапис є послідовним, зрозумілим та узгоджується з іншими матеріалами справи. Його зміст не суперечить відомостям, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті поліцейського, а навпаки деталізує й підтверджує обставини, які мають значення для вирішення питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Крім того, з постанови про накладення адміністративного стягнення від 16 травня 2026 року за частиною першою статті 121 КУпАП вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом з технічною несправністю зовнішніх світлових приладів. Вказана постанова додатково підтверджує обставини зупинки транспортного засобу, час і місце події, а також факт перебування ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Пояснення ОСОБА_1 , внесені до протоколу про адміністративне правопорушення, свідчать про те, що він від надання пояснень по суті події відмовився, пославшись на статтю 63 Конституції України. Суд враховує, що така відмова є реалізацією конституційного права особи та не може оцінюватися як доказ її винуватості. Водночас вона не спростовує інших доказів, які є послідовними, взаємоузгодженими та достатніми для вирішення справи.
Відсутність свідків у протоколі про адміністративне правопорушення не свідчить про недопустимість доказів та не спростовує обставин події, оскільки істотні обставини справи зафіксовані технічним засобом відеозапису. Саме відеофіксація дає суду можливість безпосередньо перевірити зміст вимог працівників поліції, реакцію на них ОСОБА_1 , факт відмови від огляду на місці зупинки транспортного засобу та факт відмови від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.
Оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними та достатніми. Протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції, відеозапис, постанова за частиною першою статті 121 КУпАП та інші матеріали справи узгоджуються між собою, не містять істотних суперечностей і підтверджують обставини, викладені у протоколі за частиною першою статті 130 КУпАП.
Отже, під час розгляду справи підтверджено, що 16 травня 2026 року о 18 годині 35 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_2 , у селищі Високопілля Бериславського району Херсонської області, по вулиці Енергетичній, 1. Під час такого керування у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, від чого він відмовився. Після цього йому було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я, від чого він також відмовився.
За таких обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки як водій не виконав вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.
Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Підстав для визнання зібраних доказів недопустимими суд не вбачає. Даних, які б свідчили про відсутність факту керування транспортним засобом, відсутність у працівників поліції підстав для пропозиції пройти огляд, непред`явлення пропозиції пройти огляд у закладі охорони здоров`я або відсутність відмови від такого огляду, матеріали справи не містять.
За таких обставин вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.
Вирішуючи питання про вид та міру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу ОСОБА_1 , а також положення санкції частини першої статті 130 КУпАП.
Санкція частини першої статті 130 КУпАП у частині відповідальності водія є безальтернативною та передбачає накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з обов`язковим позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
З огляду на те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення як водій транспортного засобу, суд дійшов висновку, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення, визначене санкцією частини першої статті 130 КУпАП, а саме штраф у розмірі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Крім того, відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно з частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Оскільки з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 328,00 грн, розмір судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави, становить 665,60 грн.
Керуючись статтями 24, 27, 33, 283, 284 КУпАП, а також іншими наведеними положеннями законодавства, суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії цієї постанови, а у разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у встановлений законом строк постанова буде надіслана для примусового виконання, а з нього відповідно до статті 308 КУпАП буде стягнуто подвійний розмір штрафу, що становить 34 000,00 грн.
Строк пред`явлення постанови до виконання становить три місяці з дня її винесення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області.

Суддя:     _______________    О.О. Сікора