ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 р.	Справа № 480/2199/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Фоміної Л.О.,
Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 16.04.2026, головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, по справі № 480/2199/25
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до  Головного управління ДПС у м. Києві  треті особи  Державна казначейська служба України , Товариство з обмеженою відповідальністю "Вольт-Авто" 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
06.04.2026 Головне управління ДПС у м. Києві (далі – ГУ ДПС у м. Києві, заявник, апелянт) звернулось до Сумського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просило роз`яснити рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.11.2025 по справі № 480/2199/25, зокрема щодо повного виконання такого рішення шляхом формування висновку до Державної казначейської служби України про повернення коштів, за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють його повне та фактичне виконання. 
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 16.04.2026 у задоволенні заяви від 06.04.2026 Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про роз`яснення судового рішення від 13.11.2026 у справі № 480/2199/25 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вольт-Авто", Державна казначейська служба України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовлено.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції заявник подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та ненадання належної оцінки доводам, викладеним в заяві, просить скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 16.04.2026 по справі № 480/2199/25 та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити заяву Головного управління ДПС у м. Києві про роз`яснення судового рішення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції неправильно витлумачив зміст поданої заяви та фактично підмінив її доводи, дійшовши висновку про те, що заявник просить визначити порядок і спосіб виконання судового рішення, тоді як у заяві від 06.04.2026 Головним управлінням ДПС у м. Києві обґрунтовувалась саме незрозумілість резолютивної частини судового рішення. Крім того, висновок суду про те, що заявником не наведено обставин, які свідчать про незрозумілість судового рішення, не відповідає дійсності та спростовується змістом поданої заяви, у якій було детально викладено конкретні підстави для роз`яснення судового рішення. 
Інші учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.
Учасники справи про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вольт-Авто» надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.11.2025 справі № 480/2199/25 адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вольт-Авто», Державна казначейська служба України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у місті Києві щодо неповернення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 суми помилково сплачених згідно платіжного доручення № 2059 від 20 січня 2022 року на рахунок ТОВ «Вольт-Авто» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість грошових коштів в розмірі 200 000 грн.
Зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у місті Києві (вул. Шолуденка, 33/19,м. Київ, код ЄДРПОУ 44116011) підготувати та подати до відповідного територіального органу Державної казначейської служби України висновок (реєстр) про повернення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) помилково сплачених коштів згідно платіжного доручення № 2059 від 20 січня 2022 року на рахунок ТОВ «Вольт-Авто» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість в сумі 200 000 грн.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2026 у справі № 480/2199/25 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишено без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.11.2025 по справі № 480/2199/25 залишено без змін.
06.04.2026 від ГУ ДПС у м. Києві до Сумського окружного адміністративного суду надійшла заява про роз`яснення рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.11.2025 по справі № 480/2199/25, зокрема щодо повного виконання такого рішення шляхом формування висновку до Державної казначейської служби України про повернення коштів, за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють його повне та фактичне виконання.
Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у заяві від 06.04.2026 про роз`яснення судового рішення просить не роз`яснити рішення суду у цій справі з мотивів незрозумілості його резолютивної частини, а фактично роз`яснити порядок і спосіб виконання вказаного рішення, що не узгоджується з приписами статті 254 КАС України. На переконання суду питання, постановлені у заяві про роз`яснення, не охоплюються колом питань, що підлягають роз`ясненню відповідно до положень ст. 254 КАС України. Також суд першої інстанції вказав, що з резолютивної частини рішення суду по цій справі убачається, що її текст труднощів для розуміння не викликає, суть його ясна та не двозначна, тому розширеного тлумачення шляхом його роз`яснення та винесення процесуального документа з цього приводу не потребує.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
За змістом статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями частин 2, 3 статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з частинами 1-3 статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Аналіз вищезазначеної правової норми вказує, що судове рішення може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.
Рішення суду, незалежно від виду провадження, повинно бути гранично повним, зрозумілим, чітким, містити вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини з додержанням зазначеної послідовності.
Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення.
Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.
Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. 
Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.
В свою чергу, підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.
Критерієм для роз`яснення судового рішення є встановлення судом факту того, що рішення є незрозумілим, тобто зі змісту його резолютивної частини не можна зробити висновки про обсяг прав та обов`язків учасників справи у спірних правовідносинах.
Аналогічна правова позиція встановлена Верховним Судом у постановах від 16.07.2020 у справі № 619/3407/16-а, від 17.12.2021 у справі № 826/9341/18.
Механізм, визначений статтею 254 КАС України, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому КАС України.
Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.
В апеляційній скарзі ГУ ДПС у м. Києві посилається на те, що суд першої інстанції неправильно витлумачив зміст поданої заяви та фактично підмінив її доводи, дійшовши висновку про те, що заявник просить визначити порядок і спосіб виконання судового рішення, тоді як у заяві від 06.04.2026 Головним управлінням ДПС у м. Києві обґрунтовувалась саме незрозумілість резолютивної частини судового рішення.
Колегія суддів вважає такі доводи апелянта необґрунтованими, адже як встановлено зі змісту заяви від 06.04.2026 ГУ ДПС у м. Києві у ній зазначало про відсутність у резолютивній частині судового рішення індивідуалізації способу його виконання, що є необхідною умовою для його реалізації.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що фактично заявник просив роз`яснити не саме рішення суду у цій справі, а порядок його виконання, що суперечить положенням статті 254 КАС України, оскільки роз`яснення порядку та способу виконання рішення суду шляхом використання механізму, визначеного статтею 254 КАС України, не допускається.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 20.02.2019 у справі № 814/907/16 та від 01.09.2020 у справі № 806/984/18.
Висновки суду щодо способу, строків, порядку виконання рішення є факультативними елементами резолютивної частини рішення. Тому вони можуть виступити предметом роз`яснення лише у тому разі, коли суд закріпив їх у рішенні. Якщо ж висновки суду щодо способу виконання у рішенні відсутні, то ухвала суду про їх роз`яснення фактично є додатковим рішенням і прямим порушенням статті 254 КАС України, що забороняє змінювати (в тому числі доповнювати) зміст такого рішення.
Щодо посилання апелянта на наявність підстав для роз`яснення рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.11.2025 і відсутність у резолютивній частині судового рішення конкретного визначення дій, які мають бути вчинені відповідачем, колегія суддів зазначає таке.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.11.2025 справі № 480/2199/25 адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вольт-Авто», Державна казначейська служба України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у місті Києві щодо неповернення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 суми помилково сплачених згідно платіжного доручення № 2059 від 20 січня 2022 року на рахунок ТОВ «Вольт-Авто» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість грошових коштів в розмірі 200 000 грн.
Зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у місті Києві (вул. Шолуденка, 33/19,м. Київ, код ЄДРПОУ 44116011) підготувати та подати до відповідного територіального органу Державної казначейської служби України висновок (реєстр) про повернення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ) помилково сплачених коштів згідно платіжного доручення № 2059 від 20 січня 2022 року на рахунок ТОВ «Вольт-Авто» у системі електронного адміністрування податку на додану вартість в сумі 200 000 грн.
Як зазначено в мотивувальній частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.11.2025 у справі № 480/2199/25 зважаючи на відсутність законодавчого механізму повернення помилково сплачених на електронний рахунок у СЕА ПДВ, які обліковуються поза межами реєстраційного ліміту, суд приходить до висновку про можливість поширення на спірні правовідносини загальних правил повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, визначених статтею 43 ПК України.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20.02.2025 у справі № 320/45550/23.
Отже, колегія суддів, дослідивши матеріали справи, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.11.2025 у справі № 480/2199/25, дійшла висновку, що рішення суду є зрозумілим, суть його ясна та не двозначна, а тому підстави для його роз`яснення, які передбачені статтею 254 КАС України, відсутні.
Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.
Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а отже апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду – без змін, оскільки судом було правильно встановлено всі обставини справи, а рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 229, 294, 308, 312, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2026 року по справі №480/2199/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		Л.О. Фоміна	
Судді	   	В.Б. Русанова   А.О. Бегунц   	

Повний текст постанови складено 04.06.2026.