П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/17706/25 

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К. 
Суддя-доповідач: Курко О. П. 

30 червня 2026 року 
м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Курка О. П. 
суддів: Боровицького О. А.  Ватаманюка Р.В. 
за участю:
секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,
представника позивача: Ахтимчука С.І., 
представників відповідача: Жданової В.П., Василенка А.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОБУТ ПОСТАЧ» на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОБУТ ПОСТАЧ» до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, 

В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОБУТ ПОСТАЧ" звернулося в суд з позовом до Хмельницької митниці, в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення Хмельницької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA400000/2025/000162/2 від 01.08.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2025/000442 від 01.08.2025.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції – скасувати.
Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "ПОБУТ ПОСТАЧ" зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 18.04.2025. Основний вид господарської діяльності - неспеціалізована оптова торгівля.
30.04.2025 між позивачем (покупець) та компанією NINGBO AMA INDUSTRY TRADE CO., LTD (продавець) укладений контракт купівлі-продажу №30/04/25-1.
Відповідно до умов контракту постачальник зобов`язується поставити у власність покупця товар, а покупець – прийняти у власність та оплатити товар на умовах згідно "Підтвердження товару" (SALESCONFORMATION) (пункт 1.1); ціна на товар встановлена в іноземній валюті - Долар СІЛА «US dollar» і розуміється на умовах поставки, що зазначаються в Інвойсах на кожну партію товару, якщо інше не буде обумовлено в додаткових угодах до даного контракту (пункту 2.1 контракту); ціна товару визначається на кожну партію та фіксується в Інвойсах, які становлять невід`ємну частину контракту (пункт 2.3); поставка товару здійснюється на умовах, що вказуються в Інвойсах на кожну партію товару, відповідно до вимог Міжнародних правил тлумачення торгових термінів "Інкотермс" (у редакції 2020 року) (пункт 3.1); постачальник зобов`язується надати покупцю наступні документи: сертифікат відповідності; Інвойс; пакувальний лист; експортна декларація (пункт 3.2); оплата по цьому контракту здійснюється покупцем згідно умов визначених в інвойсі (пункт 4.1 контракту). 
Згідно з пунктом 2.3 контракту ціна товару включає вартість упаковки, тари, маркування. тара і упаковка не підлягають поверненню. Обов`язок завантаження, митного експортного оформлення, сплата експортних мит, витрат у порту покладається на сторону залежно від умов поставки визначених в інвойсі. 
Контрактом також передбачено, що постачальник зобов`язаний поставити покупцю товар з етикетками українською мовою. Етикетка має містити інформацію українською мовою: назва товару, виробник товару, його місцезнаходження, склад товару, опис товару, імпортер товару, місцезнаходження імпортера, дата виготовлення, умови зберігання (пункт 3.4); постачальник зобов`язаний передати факсимільним зв`язком та/або по електронній пошті копію експортної декларації, копії вказані в п. 3.2. документів не пізніше одного банківського дня з моменту належного їх оформлення в пункті митного контролю та повідомити покупця про завантаження товару, не пізніше 2 робочих днів, з моменту такого завантаження та оформлення зазначених документів (пункт 3.5).
На виконання умов укладеного контракту №30/04/25-1 від 30.04.2025 NINGBO AMA INDUSTRY TRADE CO., LTD продало позивачу товару згідно із інвойсом від 28.05.2025 №2525 на суму 42082,12 доларів США. Відповідно до інвойсу від 28.05.2025 №2525 поставка здійснюється на умовах "Інкотермс" 2020 – CIF Gdansk (Польща). 
Доставка товару з порту Гданська (Польща) здійснена за рахунок позивача. Перевізником із договором про транспортно-експедиторське обслуговування від 05.05.2025 №05/05 є ТОВ "ЛАМАН ШИПІНГ"
01.08.2025 до митного оформлення поставленого товару позивач склав та подав до Хмельницької митниці електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ №25UA400040018211U0. Митна вартість товару визначена за ціною контракту (основним методом) в розмірі 1877697,86 грн. До митної вартості позивач включив: фактурну вартість товару – 1755 379,89 грн. (42 082,12 доларів США (графа 22 МД №25UA400040018211U0 х 41,7132 грн./1 долар США), вартість послуг з транспортування товару до митної території України в сумі 122318,0 грн
На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість до митної декларації №25UA400040018211U0 позивач долучив: контракт купівлі-продажу від 30.04.2025 №30/04/25-1; інвойс (Invoice) від 28.05.2025 №2525; міжнародну автотранспортну накладну (CMR) від 30.07.2025 №473987 з зазначенням державного номера автомобіля, відповідно до якої перевізником товару є ТОВ «Мега Транс» м. Луцьк, декларацію про походження товару від 28.05.2025 №2525; заявку на перевезення товару від 30.07.2025 №29 з зазначенням державного номера автомобіля, договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 05.05.2025 №05/05 та вартості перевезення (автодоставка Гданськ – Хмельницький 2100,0 долл США та експедування 1620,0 долл США), укладений з ТОВ «Ламан Шипінг» м. Одеса; протокол узгодження розбіжностей від 05.05.2025, довідку ТОВ «Ламан Шипінг» про транспортні витрати від 30.07.2025 №473987, відповідно до якої вартість транспортно-експедиційного обслуговування за межами державного кордону становить 72218,0 грн і міжнародне переведення - 50100,0 грн); довіреність від 01.05.2025.
01.08.2025 відповідач надіслав позивачу повідомлення про те, що подані документи містять розбіжності, які не підтверджують усі складові митної вартості, зокрема: витрати на транспортування в заявці на перевезення вищі ніж у довідці на перевезення; вартість товару включає фрахт і страхування до порту призначення, тому страхування є обов`язковою складовою митної вартості згідно з умовами поставки , однак відповідні документи не надані; не подані до оформлення документи, вказані в контракті. Запропонував надати додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: якщо рахунок оплачено, – банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; якщо здійснювалося страхування, – страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається. 
Листом від 01.08.2025 позивач повідомив про відсутність у нього інших документів, які підтверджують митну вартість, аніж ті, які вже подані до митного оформлення. 
01.08.2025 відповідач запропонував надати такі додаткові документи на товари: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Листом від 01.08.2025 декларант повідомив, що для підтвердження митної вартості товару всі основні документи надані, інших документів надати немає змоги.
Розглянувши подані документи, відповідач 01.08.2025 прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.08.2025 №UA400040/2025/000442 та надіслав позивачу рішення про коригування митної вартості товарів від 01.08.2025 №UA400000/2025/000162/2 в сторону збільшення за резервним методом. У рішенні відповідач зазначив, що: заявлений рівень митної вартості окремих товарів (1,2,4,8,9,10,12,13,25) не відповідає мінімальному рівню, за яким здійснювалось митне оформлення подібних товарів на інших митницях Держмитслужби; до митного оформлення не надане підтвердження товару, замовлення, проформу-інвойс, копію митної декларації країни відправлення, передбачені пунктами 1.1, 1.2, 1.4, 3.2 зовнішньоекономічного контракту, рахунок на перевезення, банківські платіжні документи щодо фрахту; витрати на транспортування в заявці на перевезення вищі ніж в довідці на перевезення; вартість товару включає фрахт і страхування до порту призначення, тобто страхування є обов`язковою складовою митної вартості (згідно зазначених умов поставки CIF), відповідні документи до митного оформлення не надані. За результатами проведення митного огляду відомості щодо заявленого виробника окремих товарів не підтверджене, також не надані платіжні документи на оплату вартості перевезення хоча заявкою на перевезення та договором про транспортно-екпедиторське обслуговування передбачено 100% передоплату; особа, яка надає інформацію про вартість перевезення не відповідає особі, яка здійснює перевезення, що свідчить про наявність експедиційної винагороди експедитора, яка хоча і передбачена рахунком-фактурою на перевезення, але не включена до митної вартості; подані до митного оформлення документи не містять усіх, визначних частиною 10 статті 58 МКУ, числових значень складових митної вартості, а саме належним чином підтвердженої вартості перевезення та страхування, комісійної та брокерської винагороди.
Джерелом числового значення митної вартості товарів є:
товару № 1 – МД від 03.07.2025 № 25UA305160018317U0 (12,0199 дол.США/кг), (косметичні засоби для манікюру або педикюру, не містять наркотичних речовин та прекурсорів, не в аерозольній упаковці, не в аерозольній упаковці, не містять озоноруйнівних речовин та фторованих парникових газів: пакування - PQ100011647/ Втирка для нігтів - 5000шт; походженням з Китаю), вагою 40,06 кг,
товару № 2 – МД від 06.06.2025 № 25UA500080006296U9 (12,01 дол.США/кг), (препарати для догляду за шкірою, крім лікарських препаратів, не містить можливих наркотичних, психотропних засобів та прекурсорів:, походженням з Китаю), вагою 1767кг,
товару № 4 – МД від 08.05.2025 № 25UA100100431764U0 (2,81 дол.США/кг), (вироби з пластмаси, призначені для транспортування та зберігання речей або продуктів, пластикові контейнери без кришки, побутового використання. Пластиковий контейнер без кришки - 3000шт.Країна виробництва - CN., походженням з Китаю), вагою 58,11 кг,
товару № 8 – МД від 29.05.2025 № 25UA500500017257U5 (5,22 дол.США/кг), (рюкзаки дитячі, з лицьовою поверхнею з текстильних матеріалів, в асортименті - 41,5кг(150шт) Країна виробництва: CN, походженням з Китаю), вагою 41,5 кг,
товару № 9 – МД від 05.06.2025 № 25UA209170048435U5 (5,22 дол.США/кг), (вироби з лицьовою поверхнею з текстильних матеріалів: Пенал в упаковці: 180шт. - 1уп.Пенал в упаковці: 1296шт. - 9уп.Пенал в упаковці: 36шт. - 1уп.Пенал в упаковці: 96шт. - 1уп.Країна виробництва - CN, Торговельна марка - Y-Xin Wenju, Виробник - Yongde Xin Housewares Co.,Ltd, походженням з Китаю), вагою 236 кг,
товару № 10 – МД від 23.07.2025 № 25UA500580005457U2 (5,51 дол.США/кг), (вироби декоративні з деревини нецінних порід:”, походженням з Китаю), вагою 159 кг. 
товару № 12 – МД від 16.06.2025 № 25UA209140014998U8 (3,3 дол.США/кг), (записні книжки, блокноти для листів та книжки-пам`ятки для записів: Виробник: Ningbo, походженням з Китаю), вагою 444 кг,
товару № 13 – МД від 12.06.2025 № 25UA500490001440U6 (3,31 дол.США/кг), (вироби з паперу, надруковані, самосклеювальні: Набір для скрапбукінгу, Набір стікерів Країна виробництва - Китай(CN)), вагою 324 кг,
товару № 25 – МД від 12.06.2025 № 25UA500490001445U1 (3,2 дол.США/кг), (ручне механічне пристосування для проставляння відтисків печаток: Штамп - 1000шт.Китай(CN)), вагою 22,5 кг. Вказані рівні митної вартості є мінімальним серед подібних товарів та не залежить від кількості та комерційних рівнів. Коригування на умови поставки не здійснювались, оскільки митницею використана інформацію щодо митної вартості подібних товарів, які задекларовані з урахуванням вартості доставки товарів до місця ввезення їх на митну територію України.
Вважаючи оскаржуване рішення митного органу протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відповідно до ч.1 та п.2 ч.2 ст.52 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ (далі - МК України) заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Згідно зі ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.1 та 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
За приписами ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч.1 – 3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно із ч.6 та 7 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Відповідно до ч.1 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Положеннями ч.2 та 3 ст.57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч.4 ст.57 МК України).
За приписами ч.8 ст.57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним ч.2 ст.53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Водночас, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 07.05.2020 у справі № 826/10527/17, у постанові від 09.06.2020 у справі № 1.380.2019.002044.
Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені МК України (ст.53) заборонено, проте надання документів, які підтверджують митну вартість товарів, що визначені ч.2 ст.53 МК України, є обов`язком декларанта. До таких документів які підтверджують митну вартість товарів відносять зокрема такі документи як рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), банківські платіжні документи, або інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що стосуються оцінюваного товару та які підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо правомірності винесення оскаржуваного рішення, колегія суддів зважає на наступне.
Стосовно висновку суду першої інстанції щодо вартості страхування товару, суд зазначає наступне.
Термін CIF Інкотермс 2010 (вартість, страхування та фрахт) означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця. За умовами терміну CIF на продавця покладається також обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення.
Таким чином, поставка товару на умовах CIF передбачає, що у фактурну вартість товару включаються витрати на страхування, які впливають на митну вартість товару.
Верховний Суд у постанові від 15.02.2022 у справі №520/10486/19 зазначив, що різниця між задекларованою вартістю та довідковими даними інформаційних баз не є достатньою підставою для відмови у застосуванні методу за ціною договору. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07.06.2023 у справі №380/14436/21, від 12.03.2024 у справі №640/11779/22 та від 22.05.2024 у справі №420/10972/23, де підкреслено, що дані ЄАІС мають виключно допоміжний характер і не можуть підміняти собою належні докази недостовірності вартості операції.
У пункті 2.3 контракту №30/04/25-1 від 30.04.2025 позивач та компанія NINGBO AMA INDUSTRY TRADE CO., LTD (продавець) визначили складові ціни товару - вартість упаковки, тари, маркування. Інші виплати, зокрема, вартість страхування товару, не включені сторонами контракту у фактурну вартість товару.
У поданих до митного оформлення документах, зокрема, у рахунку-фактурі визначена вартість товару та доставки, без зазначення вартості страхування вантажу. Іншими умовами контракту також не передбачений обов`язок продавця товару здійснити та оплатити страхування товару. Водночас, документи, які підтверджують особу страхувальника товару та вартість послуг зі страхування, яке передбачене умовами CIF Інкотермс 2010, до митного оформлення позивачем не надані.
Колегія суддів зазначає, що саме застосування сторонами умов поставки CIF вже визначає обсяг обов`язків продавця, включаючи забезпечення страхування вантажу, незалежно від того чи дублюється така умова окремим положенням контракту.
Згідно з п. 2.4 Контракту № 30/04/25-1 від 30.04.2025 р. «Ціна товару включає вартість упаковки, тари, маркування, завантаження, митного експортного оформлення товару. Тара і упаковка не підлягають поверненню…».
Пунктом 3.1 Контракту № 30/04/25-1 від 30.04.2025 р. передбачено, що «Поставка Товару здійснюється на умовах, що вказується в Інвойсах на кожну партію Товару, відповідно до вимог Міжнародних правил тлумачення торгових термінів «Інкотермс» (у редакції 2020 року)».
Інвойсом № 2525 від 28.05.2025 р. визначено умови поставки CIF Gdansk.
Згідно з Офіційними правилами Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів у редакції з 01 січня 2020 року, умови поставки CIF (Cost, Insurance and Freight — вартість, страхування і фрахт) передбачають, що поставка вважається здійсненою продавцем у момент, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження.
При цьому продавець зобов`язаний не лише понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, але й забезпечити морське страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення.
Таким чином, укладення зовнішньоекономічного контракту на умовах CIF означає, що витрати на транспортування та страхування товару покладаються на продавця та включаються до ціни товару.
Відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України, у такому випадку митна вартість товару не підлягає збільшенню на суму витрат на доставку чи страхування.
Зазначене підтверджується інвойсом № 2525 від 28.05.2025 р., яким розмежовано: вартість доставки – 2 341,00 дол. США та вартість товару – 39 741,12 дол. США.
Вартість товару разом з доставкою становить 42 082,12 дол. США.
Відтак, страхування є складовою вартості доставки, яка включалась до вартості товару та включена до складових митної вартості товару.
Окрім того, посилання митного органу та суду першої інстанції щодо ненадання проформу-інвойс судова колегія вважає необґрунтованим, оскільки частина друга статті 53 МК України не відносить зазначений документ до обов`язкових для підтвердження митної вартості, якщо подані контракт, інвойс і транспортні документи містять усі необхідні числові значення.
Верховний Суд у постанові від 18.10.2022 у справі №826/12116/18 вказав, що неподання документів, не передбачених статтею 53 МК України, не може бути самостійною підставою для коригування митної вартості.
Стосовно висновку суду першої інстанції про те, що під час митного оформлення позивачем не було надано акт виконаних робіт (наданих послуг) та рахунок експедитора, які відповідно до умов договору визначають остаточну вартість послуг експедитора, слід зазначити таке.
Пунктом 4.3. договору № 05/05 зазначається, що «Виконані послуги оформлюються актом виконаних робіт (наданих послуг) та рахунком експедитора. Остаточна вартість послуг вказується в рахунку-фактурі та/або в Акті виконаних робіт (наданих послуг) експедитора на кожне TEO. Оплата здійснюється клієнтом на підставі рахунку експедитора у повному обсязі».
До митного оформлення з метою підтвердження вартості доставки товару до митного кордону позивачем надано довідку про транспортні витрати №473987 від 30.07.2025, яка містить відомості щодо послуг та розмір витрат на перевезення.
А тому, відсутність окремого акта виконаних робіт або рахунку експедитора не може свідчити про непідтвердження транспортних витрат, якщо їх розмір підтверджується іншими документами, поданими до митного оформлення. 
Стосовно висновку суду про те, що надані до митного оформлення довідка про транспортні витрати та заявка містять розбіжності щодо вартості транспортно-експедиційного обслуговування за межами державного кордону України та послуг з перевезення товару, слід зазначити таке. 
Як вже зазначалось вище, з метою підтвердження вартості доставки товару до митного оформлення декларантом було надано довідку про транспортні витрати № 473987 від 30.07.2025 р. 
Відповідно до зазначеної довідки вартість транспортування товару до митного кордону України становить 122 318,00 грн. 
Водночас відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14, Митним кодексом України не визначено вичерпного переліку доказів, якими має підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів. У зв`язку з цим такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими належними та допустимими доказами, зокрема довідкою про транспортно-експедиційні витрати, яка є належним доказом на підтвердження розміру витрат на перевезення товарів. 
Крім того, на підтвердження числових показників, зазначених у довідці про транспортні витрати, до суду першої інстанції були подані акт наданих послуг № ЛШ00-009249 від 06.08.2025 р. та платіжна інструкція № 2п215-25 від 06.08.2025 р. 
Зазначені документи містять аналогічні числові показники щодо вартості транспортування товару до митного кордону України, що підтверджує достовірність відомостей, наведених у довідці про транспортні витрати, та спростовує висновок суду про наявність розбіжностей у відповідних документах. 
Судова колегія вважає безпідставними неврахування судом першої інстанції вказаних доказів з підстав того, що зазначені документи були складені після завершення митного оформлення. Суд вважає, що зазначені документи не змінюють зміст вже наданої до митного оформлення інформації, а лише підтверджують ії достовірність та кореспондують із відомостями, зазначеними у довідці про транспортні витрати.
Колегія суддів вважає, що відповідач не надав доказів на підтвердження існування сумнівів чи невідповідностей у документах, які підтверджують вартість перевезення.
Оцінюючи рішення про коригування митної вартості товару в частині, що стосується визначення митної вартості товару за резервним методом, суд враховує, що законодавцем встановлено чіткий алгоритм, яким повинен керуватись митний орган при виборі методу визначення митної вартості товару, зокрема кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Втім, суд враховує, що сама лише інформація з бази даних відповідача про митні декларації, які були взяті ним за основу при коригуванні митної вартості ввезеного позивачем товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України.
Відповідно до висновків Верховного Суду, наявність в базі даних митного органу інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору (постанови Верховного Суду від 04.09.2018 року по справі №814/2659/16, від 21.08.2018 року по справі №804/7845/17, від 07.12.2018 року по справі №809/4367/15).
З аналізу положень ч.2 ст.55 МК України слідує, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Однак у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували обставини того, що митний орган застосовував чи намагався застосувати інші методи визначення митної вартості товару, які передують резервному, відповідачем не надано обґрунтувань неможливості застосування таких методів.
В контексті конкретних обставин цієї справи та зумовленого ними нормативного регулювання правовідносин, що склалися між їх суб`єктами, суд вважає, що в даному випадку контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу. Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.
Як зазначено Верховним Судом у постанові від 20.06.2023 року у справі №1.380.2019.006247, принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, є орієнтиром при реалізації повноважень владного суб`єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури. Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Таким чином, надані позивачем до митного оформлення документи відповідають вимогам статті 53 МК України та є достатньою підставою для визначення митної вартості товару за ціною контракту.
Враховуючи викладене, рішення про коригування митної вартості товарів від №UA400000/2025/000162/2 від 01.08.2025 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2025/000442 від 01.08.2025 є протиправними і їх слід скасувати. 
Суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, понесені скаржником судові витрати в сумі 12112 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОБУТ ПОСТАЧ» задовольнити повністю.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року скасувати.
Прийняти нове рішення. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОБУТ ПОСТАЧ» задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення Хмельницької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA400000/2025/000162/2 від 01.08.2025.
Визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2025/000442 від 01.08.2025. 
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОБУТ ПОСТАЧ" 12112 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст. 328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі 30 червня 2026 року 

Головуючий	 		Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Боровицький О. А.    Ватаманюк Р.В.