Р I Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.05.2026 
м. Лозова Харківської області
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: 
головуючого - Харабадзе К.Ш., 
за участю секретаря - Петренко Ю.С.,
Справа № 629/2912/26
Номер провадження 2/629/1432/26
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу про зменшення розміру аліментів,
у с т а н о в и в: 
Представник позивача звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, посилаючись на тещо заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09 грудня 2016 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.10.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 03 листопада 2022 року між позивачем та ОСОБА_4 укладено шлюб. Тобто, після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів сімейний стан позивача змінився. Позивач наразі проходить військову службу у Національній академії Національної гвардії України. Позивач наразі отримує грошове забезпечення за посадою, яке співмірне від його попереднього заробітку. Разом із тим, перебуваючи на військовій службі, позивач постійно знаходиться поза межами міста Харкова, на території іншої адміністративно-територіальної одиниці. Незважаючи на те, що юридична адреса місця проходження служби зареєстрована у місті Харкові, в умовах запровадженого воєнного стану фактичне місце релоковано з питань безпеки. Задля забезпечення умов проживання родина позивача вимушена орендувати житлову площу, що також впливає та обтяжує матеріальний стан позивача. В свою чергу, матеріальний стан одержувача аліментів з моменту ухвалення відповідного судового рішення покращився. Так, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08 квітня 2026 року ОСОБА_2 13 лютого 2026 року набула у власність відповідно до договору купівлі–продажу об`єкт житлової нерухомості – квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Придбання нерухомого майна на підставі договору купівлі – продажу свідчить про покращення матеріального становища, що також має бути враховано під час розгляду порушеного питання. Зменшити розмір аліментів, що стягнуті з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.12.2016 року з однієї третьої частини з усіх видів заробітку (доходу) на одну четверту частину усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня набрання рішенням законної сили.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, представник позивача в наданій суду заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня набрання рішенням законної сили.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечує проти зменшення розміру аліментів, що стягнуті з позивача на утримання неповнолітньої доньки, з 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) на частину усіх видів заробітку (доходу) 
Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, доходить до такого.
Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 17.11.2015.
Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.12.2016 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.10.2016 і до досягнення дитиною повноліття.
03.11.2022 позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 від 03.11.2022.
Як вбачається з довідки форми ОК-5 Пенсійного фонду України, реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, Індивідуальні відомості про застраховану особу – ОСОБА_1 усього за 2016 рік отримав 27198,88 грн., за 2017 рік - 52005,39 грн., за 2018 рік - 19969,71 грн., за 2019 рік - 35890,79 грн., за 2020 рік - 257126,07 грн., за 2021 рік - 261451,67 грн., за 2022 рік - 627969,90 грн., за 2023 рік - 327318,25 грн., за 2024 рік - 306591,38 грн., за 2025 рік - 293399,87 грн., за січень-лютий 2026 року - 49418,74 грн.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08 квітня 2026 року ОСОБА_5 13 лютого 2026 року відповідно до договору купівлі-продажу набула у власність об`єкт житлової нерухомості – квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. 
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Проте, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22), від 19 червня 2024 року у справі № 686/22677/23 (провадження № 61-5022св24), від 31 липня 2024 року у справі № 278/2599/23 (провадження № 61-2222св24).
Ураховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Аліменти у новому розмірі мають сплачуватись з дня набрання судовим рішенням законної сили.
Відповідне роз`яснення міститься у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також зазначену правову позицію наразі підтримує Верховний Суд у своїх правових висновках, зокрема, в постановах від 30 жовтня 2019 року в справі № 462/4973/15-ц, від 16 серпня 2018 року у справі № 583/1454/17, від 31 липня 2019 року в справі № 725/1490/17.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Відповідач в наданій суду заяві позовні вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини визнала в повному обсязі.
За частиною 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Підстав для неприйняття визнання позову не встановлено.
На підставі наведеного, з урахуванням стану здоров`я, матеріального становища позивача та відповідача, інших обставин, що мають істотне значення, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зменшення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 до 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.
На підставі викладеного та керуючись статтями12,81,133,141,263-265 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, - задовольнити. 
Зменшити розмір аліментів, що стягнуті з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.12.2016 у справі №629/3871/16-ц з однієї третьої частини з усіх видів заробітку (доходу) на одну четверту частину усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня набрання рішенням законної сили.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.  Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.  Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:  на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду . Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

позивач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 
відповідач – ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 

Суддя:      Карина ХАРАБАДЗЕ