ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, тел. (0362) 62 03 12, код ЄДРПОУ: 03500111,
e-mail: inbox@rv.arbitr.gov.ua, вебсайт: https://rv.arbitr.gov.ua

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/528/26 

Господарський суд Рівненської області у складі судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Орбіс агро" 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетсервіс" 
про стягнення заборгованості 366 414,87 грн

Секретар судового засідання Мамчур А.Ю.
Представники сторін: 
від позивача Кривошей Ю.І. 
від відповідача не з`явився 

УСТАНОВИВ: 
На розгляді Господарського суду Рівненської області перебував позов ТОВ "Орбіс агро" до ТОВ "Маркетсервіс" про стягнення 366 414,87 грн, у т.ч.: 333 783,99 грн - основної заборгованості, 8 998,75 грн - інфляційних втрат, 23 632,13 грн - 12% річних.
Рішенням від 27.05.2026 позов задоволено і стягнуто з відповідача на користь позивача 333 783,99 грн - основного боргу, 8 998,75 грн - інфляційних втрат, 23 632,13 грн - 12% річних; 5 496,22 грн - витрат по сплаті судового збору.
При цьому, у прохальній частині позовної заяви ТОВ "Орбіс агро" просило про покладення судових витрат на відповідача.
28.05.2026 від ТОВ "Орбіс агро" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій позивач просить суд стягнути з відповідача 15 464,00 грн - витрат по оплаті професійної правничої допомоги. 
Ухвалою від 01.06.2026 призначено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Орбіс агро" про ухвалення додаткового рішення до розгляду у судовому засіданні на "09" червня 2026 р. на 10:20 год. 
08 червня 2026 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетсервіс" надійшла заява про розгляд справи без участі його представника. 
Представник позивача у засіданні 09.06.2026 підтримав заяву про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. 

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Орбіс агро" адвоката Кривошей Юрія Івановича, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд дійшов висновку, що заяву про ухвалення рішення про судові витрати слід задоволити.
Відповідно до ст.221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
За умовами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Отже, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з вимогами частини 4 та 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як свідчать матеріали справи, з метою отримання правової допомоги, у тому числі і представництва інтересів у суді, Товариство з обмеженою відповідальністю "Орбіс агро" звернулося до адвоката Кривошей Юрія Івановича, про що було укладено відповідний Договір про надання правової (правничої) допомоги від 01.08.2022.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано в якості доказів:
- копію Договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.08.2022, який укладено позивачем в якості клієнта із адвокатом Кривошей Ю.І., з додатком до нього (Розмір та порядок оплати праці Адвоката); 
- Акт виконаних робіт на загальну суму 15 464,00 грн;
Подано копію ордеру на надання правової допомоги від 08.05.2026 на ім`я адвоката Панченка Олександра Вікторовича, та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 19.07.2010 №2170.
Так, 01 серпня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Орбіс агро" та адвокатом Кривошей Юрієм Івановичем укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги. 
Згідно п. 1.1 Договору Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені Сторонами. 
За умовами п.1.2. Адвокат відповідно до узгоджених Сторонами доручень: 
- надає Замовнику консультаційні таюридичні послуги щодо захисту інтересів останнього перед фізичними особами, в органах державної влади, органах прокуратури, МВС та СБУ, державної виконавчої служби, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в загальних, адміністративних та господарських судах України усіх інстанцій, зокрема у цивільних, господарських та адміністративних справах, у справах про адміністративні правопорушення, у справах окремого та наказного провадження, в кримінальному провадженні, в тому числі Оскарження дій та бездіяльності службових та посадових осіб.
- представляє Замовника з усіма правами, які надано законом позивачу (цивільному позивачу та відповідачу), відповідачу, потерпілому, третій особі, свідку, заявнику, скаржнику, у тому числі з правом пред`явлення позову, зміни підстави або предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, пред`явлення зустрічного позову, подання заяв та скарг, укладення мирової угоди на будь-якій стадії процесу, вимагати виконання судового рішення, оскарження рішення, постанов і ухвали суду, одержання рішень, ухвал, виконавчого листа, наказу та пред`явлення його до виконання, підписувати та подавати документи, зокрема заяви, клопотання, відводи, заперечення, скарги, уточнення, пояснення, запити, звернення, повідомлення, докази та інше, вести попередні переговори та узгоджувати процесуальні питання; отримувані документи, в тому числі: відповіді, довідки, свідоцтва, витяги, виписки, рішення, ухвали, постанови, заочне рішення тощо, а також їх копі; сплачувати від імені Замовника державне мито, судовий збір та інші необхідні платежі; вчиняти інші дії в інтересах Замовника не передбачених даним Договором.
Згідно розділу 3 Договору за правову допомогу Замовник сплачує Адвокату винагороду в розмірі, визначеному додатками до цього Договору та/або Актами виконаних робіт, підписаних Сторонами.
Розмір та порядок оплати праці Адвоката визначено у наданому Додатку від 15.03.2026 до Договору. 
Згідно Акту виконаних робіт від 27.05.2026 про надання юридичних послуг згідно договору про надання правової ( правничої) допомоги від 01.08.2022 року та додатку №1/26 від 15.03.2026 року щодо стягнення заборгованості з контрагента ТОВ "Маркетсервіс" Адвокат надав Замовнику послуги з:
a. вивчення господарських взаємовідносин та підготовка досудовоі претензії про виконання умов договору купівлі-продажу № FT. 14.10-100П від 14.10.2025 року з ТОВ "Маркетсервіс" - 1200 грн.;
b. підготовка позовної заяви щодо стягнення заборгованості за договором купівлі- продажу з ТОВ "Маркетсервіс"; підготовка розрахунку позовних вимог, розрахунку штрафних санкцій та судового збору - 7 000,00 грн;
с. вивчення та юридичний аналіз відзиву ТОВ "Маркетсервіс" на позовну заяву Замовника по справі №918/528/26; підготовка аргументованої відповіді на відзив ТОВ "Маркетсервіс" - 1664, 00 грн. ( витрачено часу 1,0 година х 1664,00 - 1 664.00).
d. представництво під час двох судових засідань в режимі відеоконференції по справі №918/528/26 19.05.2026 року ( 2800,00 грн.) та 27.05.2026 року ( 2800,00 грн.).
Всього 5 600,00 грн. 
Роботи виконані на загальну суму 15 464,00 грн. без ПДВ. (1200+7000+1664+5600 = 15 464, 00).
Всього до сплати за Актом 15 464,00 гривень без ПДВ
Сторони підтверджують, що роботи надані Адвокатом Замовнику у повному обсязі та належної якості.
За результатами співпраці по Акту Сторони не мають одна до одної жодних претензій. Підписанням даного Акту Замовник підтверджує про повне виконання Адвокатом наданих правових послуг на загальну суму 15 464, 00 гривень.
Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Судові витрати на оплату послуг адвоката підлягають відшкодуванню лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату або адвокатському обєднанню стороною, котрій такі послуги надавались, оплата послуг адвоката підтверджується відповідними фінансовими документами, і якщо такі послуги надавались адвокатом, а не будь-яким представником.
У даній справі Адвокатом зроблено заяву щодо вирішення питання про розподіл судових витрат та вказано про орієнтовний розрахунок судових витрат.
Згідно п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п`ятою статті 49 ГПК (в редакції, чинній до 15.12.2017).
Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.
У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.
В силу частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, а відтак до судових витрат. Порядок відшкодування витрат на правничу допомогу врегульовано статтею 126 Господарського процесуального кодексу України. Так, частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини 4 та 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Правова позиція щодо розумності та співмірності розміру витрат на правову допомогу також відображена у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 і від 01.08. 2019 у справі №915/237/18.
Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 звернув увагу на необхідність оцінки дій адвоката (щодо вивчення апеляційної скарги, підготовки до судового засідання, відзиву на апеляційну скаргу, клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції тощо) за критерієм обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розу-мінні приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України з огляду на вимоги, які ставляться до адвоката, а саме наявності у такої особи повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи.
Відповідно до ст. 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом і суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Такий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18 та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.
У запереченнях відповідач вказує, що позивач чи його представник до ухвалення рішення у справі не просили суд здійснити розподіл судових витрат та стягнути витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із розглядом справи судом першої інстанції, з відповідача. Такого прохання (клопотання) перед судом не містять ні заяви по суті справи, що подавалися позивачем, ні подані ним заяви з процесуальних питань. Відтак, вважає, що вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомоги не підлягають задоволенню. Також зауважує, що позов підписаний та поданий безпосередньо позивачем, а тому включення до витрат позивача на правничу допомогу витрат, пов`язаних із складанням позовної заяви щодо стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, підготовкою розрахунку позовних вимог і розрахунку штрафних санкцій та судового збору, є необґрунтованим та безпідставним. Окрім того, надання таких послуг, як вивчення господарських взаємовідносин та підготовка досудової претензії про виконання умов договору купівлі-продажу №FT.14.10-100П від 14.10.2025 року з ТОВ "Маркетсервіс", на суму 1200 грн, не є судовими витратами (витратами, пов`язаними із розглядом справи) в розумінні статей 123, 126 ГПК України, а тому такі витрати не підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 129 ГПК України. Таким чином, відповідач вважає заявлені позивачем витрати: не підтверджені належними доказами; не доведені як фактично понесені; не відповідають критеріям розумності та співмірності; є явно завищеними з огляду на складність справи. Просить відмовити у задоволенні заяви про стягнення судових витрат. Також відповідач вважає, що достатнім є відшкодування витрат на правову допомогу у сумі не більше 8000,00 грн. 
Стаття 12 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльності основним документом, що підтверджує набуття особою статусу адвоката відповідно і права на здійснення нею адвокатської діяльності на підставі договору про надання правової допомоги.
У ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Як вказує Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (п. 28 Постанови).
Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Розмір таких витрат також повинен бути обґрунтованим. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову та предмету спору, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
У кожній окремій справі суд виходить з конкретних особливих обставин, з доказів, поданих заявником клопотання про розподіл судових витрат, які можуть свідчити про під ставність різних сум коштів, що потрачені заявником на правничу допомогу. Кожна справа має різну кількість судових засідань, як і різну кількість розглянутих клопотань, а отже і кількість виконаного адвокатом обсягу робіт з огляду на кількість вчинених процесуальних дій.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2021 у справі №910/9243/20.
На переконання суду, витрати на правничу допомогу у розмірі 15 464, 00 грн у даній справі є співмірними із складністю справи та з обсягом наданих робіт. Складають менше 5% від суми задоволених позовних вимог. 
Щодо заперечень відповідача про те, що позивач чи його представник до ухвалення рішення у справі не просили суд здійснити розподіл судових витрат та стягнути витрати на професійну правничу допомогу, то суд звертає увагу, що у тексті позову позивачем викладено орієнтовний розрахунок судових витрат, згідно якого вказано, що попередня сума очікуваних витрат складає 22 624,22 грн. Це сплачений судовий збір 5 496,22 грн та орієнтовні витрати на професійну правничу 17 128,00 грн. Та разом із позовом позивач подав відповідні докази (Договір про надання правничої допомоги від 01.08.2022 з додатком до нього). У прохальній частині позовної заяви позивач просить судові витрати покласти на відповідача. Також аналогічне прохання викладено під час слухання спору по суті (під звукозапис). 
Тож заперечення відповідача є необгрунтовані. 
Таким чином, суд робить висновок, що 15 464, 00 грн - заявлена позивачем сума витрат, понесених на професійну правничу допомогу відповідає критеріям реальності та необхідності, а також розумності їхнього розміру.
Вирішуючи вказане питання, суд також керується тим, що судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.
Додаткове рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.244 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 129, 237- 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Орбіс агро" про ухвалення рішення про судові витрати у справі №918/528/26 задовольнити. 
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетсервіс" (вул. Аерофлотська, 2Б, офіс 1, с-ще Зарічне, Вараський р-н, Рівненська обл., 34000, код ЄДРПОУ 44117680) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Орбіс агро" (просп. Курбаса Леся, 17, кв.24, м. Київ, 03194, код ЄДРПОУ 42113841) 15 464, 00 (п`ятнадцять тисяч чотириста шісдесят чотири) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили. 

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення відповідно до ст. ст. 240-241, 254-259 Господарського процесуального кодексу України.
Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст додаткового рішення складений та підписаний 09 червня 2026 року.

Суддя Бережнюк В.В.