Харківський окружний адміністративний суд 	
61022, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
19 червня 2026 року № 826/8053/18 
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Колор Систем" (вул. Лугова, буд. 1-А, м. Київ, 04082, код ЄДРПОУ31905435) до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, буд.33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Колор Систем", звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 23.01.2018 №0402615147 та 0412615147;
- скасувати податкову вимогу ГУ ДФС у м. Києві №57061-17 від 23.03.2018 та рішення ГУ ДФС у м. Києві №57061-17 про опис майна у податкову заставу.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене провадження з повідомленням (викликом) сторін в адміністративній справі № 826/8053/18.
В судовому засіданні 16.08.2018 року Окружного адміністративного суду міста Києва протокольною ухвалою перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. 
На виконання Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України " Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 року № 399, Київський окружний адміністративний суд передав Харківському окружному адміністративному суду 742 судові справи згідно з актом приймання - передачі від 31.01.2025 року, в тому числі і справу № 826/8053/18.
Зазначену справу відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями передано у провадження судді Рубан В.В.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2025р. адміністративну справу прийнято до розгляду.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2025р. замінено відповідача Головне управління ДФС у м. Києві (код ЄДРПОУ 39439980, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, буд.33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 23.01.2018 №0402615147 та 0412615147 та вимога є протиправним та необґрунтованим, оскільки відповідачем прийнято таке податкове повідомлення-рішення з порушеннями чинного законодавства. 
Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, у якому виклав свої заперечення проти позовних вимог. Відповідач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті згідно вимог чинного законодавства, є обґрунтованими та не підлягають скасуванню. Просить відмовити в задоволенні позову.
Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав.
На підставі направлення № 1118/26-15-14-07-02 від 22.12.2017 року, відповідно до пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова Мороза К.В. від 21.08.2017 року справі № 751/5038/17 на підставі наказу від 22.12.2017 року № 15128, контролюючим органом була проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ “Колор Систем” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства при здійсненні фінансово - господарських операцій з TOB “ТМ Бест Лайн” (ТОВ “Ліндхольд”), код 40449117 за період з 01.01.2016 року по 31.03.2017 року.
За результатами перевірки складено акт від 03.01.2018 року № 3/26-15-14-07-02- 10/31905435 та встановлено порушення:
п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, внаслідок чого визначено заниження податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 177 350,04 грн. за 2016 рік;
п.44.1 ст.44, п.185.1, ст.185, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198., п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого визначено заниження податку на додану вартість на загальну суму 197 056 грн за вересень 2016 року.
ТОВ “Колор Систем”, не погоджуючись з висновками акта документальної позапланової виїзної перевірки від 03.01.2018 року № 3/26-15-14-07-02-10/31905435, згідно з п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України, подало заперечення від 17.01.2018 року № 17/01-18-1 (вх. № 2707/10 від 17.01.2018 року), без додаткових документів.
ГУ ДФС у м. Києві за результатом розгляду заперечення, висновки акта перевірки залишено без змін, а заперечення - без задоволення. Лист про результати розгляду заперечень від 22.01.2018 року № 2569/10/26-15-14-07-02-15 направлено платнику податків засобами поштового зв`язку, який повернувся з відміткою “За закінченням встановленого строку зберігання”.
ГУ ДФС у м. Києві відповідно до п.п. 54.3.3 п.54.3 ст.54 та д.58.1 ст.58 Податкового кодексу України прийнято податкові повідомлення - рішення від 23.01.2018 року № 0402615147 та № 0412615147, які направлено платнику податків засобами поштового зв`язку, які повернуто до контролюючого органу з відміткою “За закінченням встановленого строку зберігання”.
Відповідно до п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення від 23.01.2018 року № 0402615147, № 0412615147 вважаються врученими.
Судом встановлено, що в період якій перевірявся позивач мав взаємовідносини з TOB “ТМ Бест Лайн” (код 40449117), яке перебуває на обліку в Києво - Святопшнській ОДПІГУ ДФС у Київській області. Директор/засновник — ОСОБА_1 (2987908277).
Основний вид діяльності TOB “ТМ Бест Лайн” - неспеціалізована оптова торгівля.
Форми 1 ДФ за 4 квартал 2016 року та за 1 квартал 2017 року ТОВ “ТМ Бест Лайн” не подавались, інформація щодо кількості працюючих та розміру заробітної плати відсутня. Звітність про результати діяльності подана тільки за липень - жовтень 2016 року. Остання декларація з податку на додану вартість подана за листопад 2016 року з “ 0” показниками.
Так, згідно Договору про надання посередницьких послуг від 01.07.2016 року № П01/07-2016:
“Між ТОВ “ТМ Бест Лайн”, колишня назва ТОВ “Ліндхольд” (надалі “Виконавець”), в особі директора Щиголєвої Віти Олександрівни, що діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та ТОВ “Колор Систем” (надалі “Замовник”), в особі директора Комарова Вячеслава Анатолійовича, що діє на підставі Статуту, укладено даний договір”.
Предмет Договору - Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати послуги з пошуку клієнтів серед юридичних та фізичних осіб, готового придбати лакофарбову продукцію Штандокс та інші матеріали у Замовника у відповідності до умов останнього.
п.2.1 Договору: Виконавець зобов`язується:
- здійснювати пошук юридичних та фізичних осіб, що зацікавлені в отриманні послуг Замовника;
- надавати інформацію Замовнику щодо потенційних покупців;
- повідомляти Замовнику на його вимогу всі відомості про хід виконання цього договору і при необхідності подавати відповідні документи (копії документів).
п.3.1 Договору: Розмір винагороди Виконавця, за домовленістю обох сторін може становити до 10% від суми укладених і реалізованих угод по продажу лакофарбової продукції Замовником. Остаточний розмір винагороди погоджується між Сторонами та зазначається в Актах наданих послуг. Вартість послуг Виконавця, передбачених цим договором, визначається Сторонами поквартально, та вказується в актах про надані послуги.
На виконання вказаного Договору Виконавцем виписані акти надання послуг, проте аналізуючи дані документи неможливо встановити зміст та обсяг господарських операцій, оскільки в актах не деталізовані надані послуги.
Так, в актах зазначаються посередницькі послуги з пошуку та знаходження покупця лакофарбної продукції за липень, серпень та вересень 2016р., а також вказуються суми реалізованих угод та суми винагороди.
В той же час, з наданих актів неможливо встановити в чому саме полягали посередницькі послуги, яким чином здійснювався пошук покупців продукції та чи дійсно реалізовані угоди за відповідні періоди були укладені завдяки наданим ТОВ “ТМ Бест Лайн” посередницьким послугам. Крім того, не надано жодного документального підтвердження надання ТОВ “ТМ Бест Лайн” інформації щодо потенційних покупців.
Крім того, відповідно до Договору про надання маркетингових послуг від 01.07.2016 року № М01/07-16:
“Між ТОВ “ТМ Бест Лайн”, колишня назва ТОВ “Ліндхольд” (надалі “Виконавець”), в особі директора Щиголєвої Віти Олександрівни, що діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та ТОВ “Колор Систем” (надалі “Замовник”) в особі директора Комарова Вячеслава Анатолійовича, що діє на підставі Статуту, укладено даний договір”. Підписантами виступали: з боку ТОВ “Колор Систем” ОСОБА_2 , з боку ТОВ “ТМ Бест Лайн” - ОСОБА_3 .
Предмет Договору - Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати послуги з проведення маркетингових досліджень за напрямками, що цікавлять Замовника і які визначені у цьому договорі. Об`єктом маркетингових досліджень є ринок лакофарбової продукції фірми Штандокс для покраски та ремонту автомобілів.
п.2.1 Договору: Маркетингові дослідження здійснюються за наступними напрямками:
можливості та перспективи ведення комерційних операцій щодо об`єкта маркетингових досліджень на території, щодо якої проводяться маркетингові дослідження;
визначення діючих та потенційних конкурентів на відповідному сегменті ринку;
загальна характеристика умов роботи конкурентів (джерела сировини та комплектуючих;
наявність постачально-збутової мережі та ін.);
загальна характеристика обігу аналогічної об`єкту маркетингових досліджень продукції конкурентів (обсяг пропозиції, якість, ціни, сервіс, розрахунки та ін.);
розрахунки цін, відомості про їх динаміку за період 2015 рік;
попит на продукцію, перспективи його розвитку;
відомості про потенційних споживачів;
можливість, доцільність та ефективність проведення рекламних кампаній;
стан і практика застосування господарського законодавства.
п.3.1 Договору: Виконавець зобов`язаний:
надати результати досліджень в термін 30 днів з моменту набуття чинності цим Договором;
надати результати досліджень з детальним та повним описом усіх питань у відповідності до узгоджених напрямків досліджень;
навести в результатах досліджень, адреси, приклади розрахунків, схеми та ін.
На виконання вказаного Договору Виконавцем виписаний акт надання послуг, проте аналізуючи даний документ неможливо встановити зміст та обсяг господарських операцій, оскільки в акті не деталізовані надані послуги.
Так, в акті надання послуг зазначено маркетингові послуги (дослідження ринку лакофарбової продукції в Україні за 2015 рік), проте жодним чином не розкривається суть наданих послуг.
Крім того, умовами Договору передбачено, що Виконавець має надати Замовнику результати досліджень з детальним та повним описом усіх питань у відповідності до узгоджених напрямків досліджень та навести в результатах досліджень, адреси, приклади розрахунків, схеми та ін. Позивачем не надано жодного документального підтвердження надання таких результатів досліджень.
До ГУ ДФС у м. Києві надійшла ухвала слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова Мороза К.В. від 21.08.2017 року у справі № 751/5038/17, відповідно до якої встановлено:
Що невстановлені особи створили шляхом реєстрації на підставних осіб ряд суб`єктів підприємницької діяльності, реквізити та рахунки яких використовувались для прикриття незаконної діяльності, що полягала в наданні послуг по незаконному формуванню податкового кредитку реально діючим СГД шляхом документального оформлення безтоварних господарських операцій, що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість.
В подальшому стало відомо, що організаторами “конвертаційного центру” являються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які створили шляхом реєстрації на підставних осіб ряд суб`єктів підприємницької діяльності у тому числі ТОВ “Ліндхольд” (код 40449117) - теперішня назва TOB “ТМ Бест Лайн”.
Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що підприємство з ознаками фіктивності ТОВ “Ліндхольд” (код 40449117) - теперішня назва ТОВ “ТМ Бест Лайн”, яке входить до “конвертаційного центру”, мало взаємовідносини з ТОВ “Колор Систем” (код 31905435).
Разом з Ухвалою надано протокол допиту свідка гр. ОСОБА_1 , відповідно до якого представник відповідача зробив висновки, що підприємство - контрагент Позивача зареєстроване на підставну особу, яка не мала відношення до діяльності підприємства та не здійснювала фактичної господарської діяльності (дій) та будь - яких операцій від імені вказаного контрагента. Виходячи з вказаних обставин, контрагент позивача створювався та діяв з метою, прикриття незаконної діяльності.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення, та як наслідок правомірність визначення позивачу суму грошового зобов`язання на підставі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а також суджень, відображених суб`єктом владних повноважень в акті перевірки, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг (підпункт «а»).
У відповідності до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України, платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до п. 201.6. ст. 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.
Згідно з п. 201.10, ст. 201 ПК України, податкова накладна видається платником додатку, який здійснює операції з постачання товарів та послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносять до податкового кредиту, як вийняток з цього правила.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець : товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Порядок надання платниками податків документів визначено статтею 85 Податкового кодексу України.
Відповідно до частини 1 пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Згідно з пунктом 85.4 цієї статті при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) (пункт 85.8 Кодексу).
Згідно з п. 14.1.36 ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
За змістом п. 22.1. ст. 22 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.
Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до пункту 44.3 статті 44 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей39та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).
Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. 
З урахуванням частин 1,2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.
Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до частин 1,2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. 
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Згідно з пунктом 2.1 та 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704, в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Як визначено пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.
Отже, наявність первинних документів під час проведення перевірки є необхідною умовою для підтвердження правомірності формування даних податкового обліку. Обов`язок платника податків зберігати такі первинні документи та надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з обов`язком контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі первинних документів. Ненадання платником податків відповідних документів прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними чи іншими компетентними органами. 
Суд зазначає, що з наданих до матеріалів справи та перевірки первинних документів, щодо взаємовідносин з контрагентом неможливо встановити зміст та обсяг господарських операцій, оскільки надані послуги не деталізовані.
Відповідно до ст. 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.
Згідно п. 44.6. ст. 44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Щодо долучення позивачем до матеріалів справи роздруківки Звіту про результати маркетингового дослідження для ТОВ «Колор Систем», суд зауважує, що позивачем вказані документи відповідачу під час перевірки не надавались. 
Суд зазначає, що не надання таких документів нормами п.44.6 ПК України прирівнюється до їх відсутності. Єдине виключення при застосуванні правових наслідків ненадання платником податків на вимогу контролюючого органу зазначених вище документів становить їх відсутність внаслідок виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами. Надання первинних документів згодом, у тому числі під час розгляду справи у суді, не змінює статусу цих документів, як таких, що були відсутні на час формування даних звітності та їх надання згодом не має правових наслідків для цілей підтвердження правомірності формування спірних сум податкових вигод у відповідний податковий період.
Отже враховуючи той факт, що позивачем не надано належні документи на підтвердження господарських операцій, суд приходить до висновку, що контролюючим органом винесені спірні податкові-повідомлення рішення на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже спірне податкове повідомлення - рішення є законними та обґрунтованим, а тому підстави для їх скасування відсутні.
Щодо податкової вимоги.
Так, за даними ITC “Податковий блок”, станом на 23.03.2018 року у ТОВ “Колор Систем” обліковувався податковий борг на загальну суму 541 377,57 грн. в тому числі з податку на додану вартість в сумі 288 425,56 грн., який виник в результаті несплати граничним терміном грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням - рішенням від 23.01.2018 року № 0412615147 та податку на прибуток приватних підприємств в сумі 252 952,01 грн. визначеного податковим повідомленням - рішенням від 23.01.2018 року № 0412615147.
У зв`язку із наявністю у платника податків податкового боргу з податку на прибуток та податку на додану вартість, на підставі даних автоматизованої системи обліку, керуючись вимогами п.59.1 ст.59, ст.89 Податкового кодексу України та відповідно до п. 1 розділу III Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 року № 610, зареєстрованим у Мін`юсті України 24.07.2017 року за № 902/30770, ГУ ДФС у м. Києві сформовано податкову вимогу № 57061-17 на загальну суму 541 377,57 грн. та прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 23.03.2018 року № 57061-17, які направлено платнику податків засобами поштового зв`язку.
Відповідно до ПСП з податку на додану вартість 26.03.2018 року до бюджету надійшли кошти з рахунку платника в системі електронного адміністрування ПДВ (платіжне доручення від 23.03.2018 року № 15187814) в сумі 642 243грн., які були спрямовані на погашення податкового боргу.
30.03.2018 року - проведено нарахування грошових зобов`язань відповідно до самостійно поданої декларації від 15.03.2018 року № 9045765264, в зв`язку з чим виник податковий борг в сумі 290 331,09 грн.
23.04.1018 року ІКП з податку на додану вартість до бюджету надійшли кошти з рахунку платника в системі електронного адміністрування ПДВ (платіжне доручення від 23.04.2018 року № 15570760) в сумі 206 138 грн. року проведено нарахування грошових зобов`язань відповідно до самостійно поданої декларації від 16.04.2018 року № 9069345014 в сумі 206 138 грн.
Станом на 01.05.2018 року у ТОВ “Колор Систем” обліковується податковий борг з податку на додану вартість в сумі 290 331,09 грн.
Відповідно до інтегрованих карток платника податків з податку на прибуток платником 20.04.2018 року сплачено кошти в сумі 583 614 грн. (платіжне доручення №2377 від 20.04.2018 року), які спрямовані на погашення податкового боргу.
Станом на 14.05.2018 року у ТОВ “Колор Систем” податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств відсутній.
Станом на 14.05.2018 року у ТОВ “Колор Систем” обліковується податковий борг з податку на додану вартість в сумі 290 331,09 грн.
Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення - рішення.
Податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового борту (п.п.14.1.153 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).
Крім того, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених Податковим кодексом України, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу (п.88.1 ст.88 Податкового кодексу України).
Право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені Податковим кодексом України, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (п.п.89.1.2 п.89.1 ст.89 Податкового кодексу України). 
Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг (п.89.3 ст.89 Податкового кодексу України). 
Відповідно до п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення - рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження; рішення контролюючого органу.
Підпунктом 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.
Разом з цим, відповідно до п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язаний зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст.95 Податкового кодексу України або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на, виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відповідно до п.п.60.1.1 п.60.1, п.60.2 ст.60 Податкового кодексу України податкова вимога вважається відкликаною, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі. Погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом (п.п.14.1.152 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).
Таким чином спростовуються доводи позивача щодо незаконності податкової вимоги № 57061-17 від 23.03.2018 року та рішення № 57061-17 про опис майна у податкову заставу, оскільки останні були прийняті контролюючим органом у відповідності до вимог чинного законодавства.
Підсумовуючи викладене, суд вважає, що відповідач при винесенні спірних повідомлень - рішень та вимоги діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом. 
Положеннями ч.1, 2 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до правил п.41 “Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень” обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Зокрема, в п.30 Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі “Hirvisaari v. Finland” від 27 вересня 2001 року, зазначено, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно п.29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі “Ruiz Torija v. Spain” від 09 грудня 1994 року, п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод не можна розуміти як такий, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.
Судові витрати розподіляються відповідно до статті 139 КАС України. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов – залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Рубан В.В.