Справа № 459/2259/26 Провадження № 3/459/671/2026 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

22 червня 2026 року суддя Шептицького міського суду Львівської області Мельникович М. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Шептицького РВП ГУ НП України у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

22.05.2026 близько 21:40 год, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив психологічне та фізичне домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , у присутності малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого остання злякалася, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Окрім цього, 22.05.2026 близько 21:40 год, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив психологічне та фізичне домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав нецензурними словами, принижував, шарпав, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, підтвердження чого міститься у матеріалах справи.
 
Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, з огляду на наступне.
 
Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП адміністративно караним визнається діяння, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Згідно із ч.2 ст.173-2 КУпАП адміністративно караним визнається діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Згідно з ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство – це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Фізичне насильство – це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні даних адміністративних правопорушень підтверджується письмовими доказами, наявними у матеріалах справи, а саме: 
-протоколами про адміністративні правопорушення серії ВБА № 216113 та серії ВБА № 216112 від 22.05.2026, які відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, у яких ОСОБА_1 будь-яких зауважень не висловив, від дачі пояснень відмовився;
-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 22.05.2026, відповідно до яких вона повідомила, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із чоловіком ОСОБА_1 та двома їх спільними малолітніми дітьми. 22.05.2026 близько 21:40 год. коли вона поверталася додому, у дворі зустріла свого чоловіка, який почав ображати її нецензурними словами та принижувати. Коли вони зайшли до квартири, ОСОБА_4 продовжив її ображати та почав нею шарпати. У відповідь вона почала його відштовхувати та дала ляпаса. У цей час у кімнаті була малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була свідком інциденту та злякалася. Молодший син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був у іншій кімнаті та не чув даної події. Після цього, ОСОБА_4 зателефонував у поліцію;
-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 22.05.2026, згідно яких 22.05.2026 близько 22 год за місцем проживання у них із дружиною виник конфлікт через те, що остання не впускала його додому, в ході якого, у присутності дітей, він виражався нецензурною лайкою в їх сторону;
-формою оцінки ризиків домашнього насильства від 22.05.2026 відносно постраждалих осіб ОСОБА_3 , 2019 р.н., ОСОБА_2 , 1998 р.н., де працівниками поліції визначено рівень небезпеки – низький.
Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суддя вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.173-2 КУпАП доведеною повністю.
Відтак вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. 
При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Вказані вище матеріали складені щодо однієї особи та знаходяться у провадженні одного судді, уповноваженого на їх розгляд. 
У зв`язку з чим, на підставі ст. 36 КУпАП дані матеріали підлягають об`єднанню в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру судової справи №459/2259/26 (провадження по справі № 3/459/671/2026).
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу, що буде згідно із ст. 23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено стягнення, сплачується судовий збір.
Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 173-2, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Справи про адміністративні правопорушення №459/2259/26 та №459/2260/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та ч. 2 ст.173-2 КУпАП об`єднати в одне єдине провадження та присвоїти справі реєстраційний №459/2259/26 провадження по справі № 3/459/671/2026. 
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Шептицький міський суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Роз`яснити, що відповідно до ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у вказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

  Суддя:	  	  М. В. Мельникович