Справа №601/1430/26 
Провадження № 3/601/462/2026 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2026 року          м. Кременець 
Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Мочальська В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Кременецького районного відділу поліції ГУНПУ в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 173-2 КУпАП,-
УСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 782015 від 15.05.2026  ОСОБА_1 14.05.2026 о 21 годині за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме висловлювався в її адресу нецензурними, образливими словами, внаслідок чого була заподіяна шкода психологічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
У судовому засіданні  ОСОБА_1 вини не визнав, повідомив, що з співмешканкою в них відбулася сварка, вона виганяє його з дому, виставила його речі. Просить закрити провадження по справі.
Потерпіла  ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_1 вони проживають разом вже довгий час, вона його завжди жаліла. Будинок це її спадщина, вона хоче щоб він залишив її місце проживання. В них постійні сварки і скандали через поділ майна.
Розглянувши матеріали справи, прихожу до наступних висновків.
Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
За змістом ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Частиною першою статті 173-2 КУпАП  передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до пунктів 3, 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року (далі Закон) домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Отже, законом встановлено, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією частини першої статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою настання фізичної або психологічної шкоди.
Отже, домашнє насильство є правопорушенням із матеріальним складом, обов`язковою ознакою якого є настання відповідних суспільно-небезпечних наслідків у виді шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.
Отже, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій (бездіяльності) особи, а й наслідки, які в результаті таких дій (бездіяльності) були заподіяні постраждалій особі.
Так, у справах про психологічне домашнє насильства обов`язково необхідно встановлювати які саме негативні наслідки для психологічного стану постраждалої особи, перелічені у пункті 14 частини першої статті 1 Закону, настали внаслідок дій кривдника.
Сварка, яка до таких наслідків не призвела, не може кваліфікуватись як домашнє насильство.
За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 782015 від 15.05.2026  ОСОБА_1 14.05.2026 о 21 годині за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме висловлювався в її адресу нецензурними, образливими словами, внаслідок чого була заподіяна шкода психологічному здоров`ю потерпілої.
В обґрунтування доведеності інкримінованого  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення до матеріалів справи долучено: протокол про адміністративне правопорушення ВАД № 782015 від 15.05.2026; нечитабельний рапорт працівника поліції; заяву від 15.05.2026 та письмові пояснення потерпілої  ОСОБА_2 від 15.05.2026, письмові пояснення  ОСОБА_1 від 15.05.2026.
За наслідком аналізу матеріалів справи та встановлених обставин вважаю, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення  ОСОБА_1 домашнього насильства.
Так, у протоколі працівник поліції зазначив, що внаслідок дій  ОСОБА_1 заподіяв шкоду психологічному здоров`ю потерпілої. Проте, дії визначені у пункті 14 частини першої статті 1 Закону (психологічне насильство) становлять склад правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, лише за умови, що внаслідок їх вчинення така шкода настала (що може підтверджуватись відповідними медичними документами, висновком експерта). В іншому ж випадку (за відсутності таких даних) доказуванню підлягає реальність сприйняття відповідних дій кривдника постраждалою особою як таких, що посягають на їх безпеку чи безпеку третіх осіб, створюють емоційну невпевненість, нездатність захистити себе. Ці дані можливо встановити і на підставі пояснень постраждалої особи та кривдника, але вони обов`язково мають бути зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення (які саме дії, бездіяльність, висловлювання кривдника призвели до яких конкретно наслідків для постраждалої особи) і, відповідно, відображені у постанові судді.
За відсутності таких даних доведеною вину особи у вчинені домашнього насильства у формі психологічного насильства вважати не можна.
В судовому засіданні  ОСОБА_2 повідомила, що ОСОБА_1 не хоче добровільно залишити її будинок.
В свою чергу ОСОБА_1 повідомив, що він багато вклав у цей будинок та придбав багато речей.
Тобто, в судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виникають сварки за будинок в якому вони разом проживають.
Крім того, судом встановлено, що протоколи за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП працівники поліції склали на обох учасників справи.
Отже, на підтвердження викладених у протоколі даних, всупереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні будь-які докази винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні ним даного правопорушення.
Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З врахуванням викладеного, приходжу до висновку про те, що існує обґрунтований сумнів того, що  ОСОБА_1 вчинив відносно  ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру. Конфлікт на побутовому грунті та суперечка не є домашнім насильством в розумінні ст. 173-2 КУпАП. Крім того, протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП складено на всіх учасників сварки, тому вважаю, що це не може вважатися домашнім насильством, а лише сварка на побутовому грунті.
Отже, провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Керуючись ст. 247, 173-2, 284 КУпАП,-
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу відповідного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом 10 днів.
Суддя