1	Справа № 335/6535/26  3/335/1348/2026 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
01.06.2026 о 11 год. 00 хв. в м. Запоріжжі на вул. Вячеслава Зайцева, біля будинку 18, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 , була неуважна, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагувала на її зміну, не дотрималась безпечної дистанції та здійснила зіткнення з причепом Mag 202, державний номерний знак НОМЕР_2 , який в подальшому продовжив неконтрольований рух, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Nissan, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмовані відсутні.
Своїми діями водій ОСОБА_1 порушила вимоги пп. «б» п. 2.3, п. 13.1 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.
ОСОБА_1  в судове засідання на розгляд справи не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, шляхом направлення sms-повідомлення та шляхом відправлення поштою судової повістки. Причини неявки до суду не повідомила. Жодних клопотань та заперечень до суду не надала.
Правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, не входить до переліку справ передбачених ч. 2 ст. 268 КУпАП розгляд яких слід проводити з обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому суд вважає за можливе розгляд справи здійснити за відсутністю ОСОБА_1 .
На підставі приписів ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 681004 від 01.06.2026, знайшла своє повне підтвердження достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення від 01.06.2026 серії ЕПР1 №681004, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 2.3.б, 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП, під час керування автомобілем, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди;
- схемою місця ДТП до протоколу, в якому вказані місце розташування транспортних засобів на дорозі, умови погоди, стану дорожнього покриття, освітлення. Вказана схема складена в присутності учасників ДТП, які в ньому розписалися і зауважень до нього не заявляли;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;
- фото-таблицею місця події.
Відповідно до вимог підпункту «б» пункту 2.3. ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з вимогами п. 13.1. ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
З дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував усі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 не дотрималась вимог підпункту «б» пункту 2.3 та пункту 13.1 ПДР України, що перебуває в причинному зв`язку з характером настання дорожньо-транспортної пригоди.
Враховуючи викладене, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.
Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.
З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 40-1, 124, 280, 283, 294 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці. 
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя           Ю.В. Геєць