Р І Ш Е Н Н Я	№ 127/35320/25	

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2026 р.          м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючо судді Медяної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання – Кравчук Ю.Ю.,
відповідача ОСОБА_1 та його представника – адвоката Дворжецького А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудмонтаж-ВВС» до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 
в с т а н о в и в:
ТОВ «Рембудмонтаж-ВВС» звернулося до суду з даним позовом, в якому просить стягнути на його користь з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» страхове відшкодування у розмірі 156 800 грн., з ОСОБА_1 на його користь суму матеріального збитку, спричиненого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 644 865,43 грн., та судові витрати.
Позов мотивовано тим, що позивач є власником автомобіля Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 . 17.01.2025 в м. Вінниця, по вул. Хмельницьке шосе, 98, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_2 , не надав переваги в русі автомобілю Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який для уникнення зіткнення при гальмуванні допустив зіткнення з автомобілем CКC RTL2Н1-МД, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , що призвело до механічних пошкоджень належного позивачу автомобіля.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2025 провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП. Питання наявності в його діях вини судом не вирішувалось. Водночас, матеріали адміністративної справи містять докази вини ОСОБА_4 у порушенні п.10.4 ПДР України, що призвело до ДТП, в якому належний позивачу автомобіль отримав пошкодження.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.04.2025 у справі №127/2437/25 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Згідно висновку експертизи №72Е-06/2025 від 11.07.2025 вартість матеріального збитку, завданого позивачу становить 1 603 330,87 грн.
Автомобіль Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить відповідачу ОСОБА_1 застраховано у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», розмір страхової суми за завдання шкоди майну – 160 000 грн., франшиза – 3 200 грн.
А тому з відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивача підлягає стягненню сума матеріального збитку в межах страхового відшкодування у розмірі 156 800 грн. та з ОСОБА_1 - сума матеріального збитку у розмірі 644 865,43 грн. Відповідачі добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажають, що стало підставою для звернення до суду. 
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області справу було прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. (а.с. 52).
Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Дворжецький А.П. подав відзив на позовну заяву, в якій заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав їх необгрунтованості та безпідставності. Зазначив, що матеріали справи не містять доказів, що ДТП сталося з вини ОСОБА_1 , а тому позов не підлягає задоволенню . (а.с.61-64)
Представник відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» – адвокат Пилипець А.Ю. подав відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки позивачем не доведено що пошкодження належного йому автомобіля сталося саме з вини ОСОБА_1 , а тому у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відсутній обов`язок по сплаті страхового відшкодування. Наданий позивачем висновок експерта не є належним та допустимим доказом розміру завданої позивачу шкоди. Також у відзиві міститься клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 2 500 грн., оскільки заявлений позивачем розмір витрат є несправедливим та неспівмірним складності справи. (а.с.72-83)
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду та задоволено клопотання представника позивача ТОВ «Рембудмонтаж-ВВС» – адвоката Мельниченка М.С., про витребування з архіву Вінницького міського суду Вінницької області справ про адміністративне правопорушення №127/2460/25 та №127/2437/25, для дослідження в судовому засіданні. (а.с.120)
Представник позивача ТОВ «Рембудмонтаж-ВВС» – адвокат Мельниченко М.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник – адвокат Дворжецький А.П. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві.
Представник відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» – адвокат Пилипець А.Ю. в судове засідання не з`явився, проте у відзиві зазначив, що у разі його неявки не заперечує проти розгляду справи у його відсутність.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали справ про адміністративні правопорушення №127/2460/25 та №127/2437/25, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є директором ТОВ «Рембудмонтаж-ВВС», що підтверджується копіями протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Рембудмонтаж-ВВС» №7 від 30.01.2025 (а.с.11) та наказу №1 від 30.01.2025 «Про вступ на посаду директора ТОВ «Рембудмонтаж-ВВС» (а.с.10)
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , ТОВ «Рембудмонтаж-ВВС» є власником автомобіля Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 . (а.с.12)
Згідно з копією полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-218993806, автомобіль Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_2 , застрахований у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Строк дії договору – до 20.01.2025, страхова сума на користь потерпілого за шкоду, заподіяну майну – 160 000 грн., розмір франшизи 3 200 грн. (а.с.86)
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.04.2025 у справі №127/2437/25 визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців. (а.с.23-24 справа №127/2437/25)
Постановою Вінницького апеляційного суду від 21.05.2025 у справі №127/2437/25 зазначену постанову змінено в частині застосування адміністративного стягнення. Призначено ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. В решті постанову суду залишено без змін. (а.с51-53 справа №127/2437/25)
У вказаних постановах судами встановлено, що 17.01.2025 о 07:20 год. по вул. Хмельницьке шосе, 98 в м. Вінниця водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «VW Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, при виявленні перешкоди не зміг зупинити транспортний засіб та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «СКС RTL2H1-МД», д.н.з. НОМЕР_3 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Водій автомобіля «VW Touareg» не врахував дорожньої обстановки, порушив швидкісний режим, побачивши перешкоду на своєму шляху у вигляді автомобіля марки «Skoda Rapid» не вжив заходів для зменшення швидкості, натомість змінив напрямок руху, та здійснив зіткнення з службовим автомобілем ШМД, який стояв на повороті з увімкненими проблисковими синіми маячками, що в свою чергу, потребувало привернення уваги інших учасників дорожнього руху для надання автомобілю ШМД переваги в русі. Те, що автомобіль «Skoda Rapid» створив перешкоду для руху водію автомобіля марки «VW Touareg» не стоїть в причинному зв`язку з виникненням ДТП. Саме дії водія автомобіля «VW Touareg» призвели до аварії. Своїми діями ОСОБА_2 порушив 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №223009 від 17.01.2025, водій ОСОБА_1 , 17.01.2025, о 07:20 год. у м. Вінниці, по вул. Хмельницьке шосе, 98, керував транспортним засобом «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 , під час повороту ліворуч не надав перевагу в русі зустрічному автомобілю «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , який для уникнення зіткнення при гальмуванні допустив зіткнення з автомобілем СкС RTL2H1-МД, д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого відбулося пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 122 КУпАП. (а.с.15)
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2025 у справі №127/2460/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП призначено судову автотехнічну експертизу. (а.с.49-50 справа №127/2460/25)
Згідно з висновком експерта за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи №612/25-21 від 16.04.2025, виконаного експертом Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Базалицьким В.С., в заданій дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 невідповідностей технічним нормам п.10.4 ПДР України не вбачається по причинам, вказаним у дослідницькій частині.
В дослідницькій частині експерт зазначає, що перехрещення проїзних частин, де сталося ДТП, відповідно до гугл-карти міста Вінниця, є перехрестям. Так як ДТП сталася на перехресті проїзних частин, в заданій дорожній ситуації водії повинні були керуватися технічними нормами вимог розділу 16 ПДР України «Проїзд перехресть», тобто водій ТЗ1 повинен був керуватися технічними нормами вимог п.16.13, а водій ТЗ2 технічними нормами вимог п.12.3 ПДР України. В заданій дорожній ситуації в діях водія ТЗ1 невідповідностей технічним вимогам п.10.4 ПДР України не вбачається, так як норма п.10.4 стосується дій водія поза перехрестям. (а.с.57-61 справи №127/2460/25)
З відповідно до копії відповіді Вінницького КП «Вінницька спеціалізована монтажно-експлуатаціна дільниця з організації дорожнього руху» №144/01-10 від 12.05.2025 на запит: "Чи є перехрестям виїзд з території МКЛ №1 по вул. Хмельницьке шосе" вбачається, що територія МКЛ №1 за всіма ознаками підпадає під визначення «прилегла територія», а також не має визначення окремої вулиці (з іншою назвою та нумерацією будинків), місце її прилягання до вулиці Хмельницьке шосе, не рахується співробітниками підприємства як перехрестя. (а.с.103)
У висновку судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Дем`яненка В.В. №729-25 від 14.04.2025 за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи у справі про адміністративне правопорушення №127/2460/25, виготовленої на підставі заяви ОСОБА_1 , надано такі відповіді на поставленні запитання. 1. При заданих вихідних даних та вище зазначеній хронології фактичного розвитку ДТП, зафіксованому на відеозаписі (тобто фактичних діях учасників ДТП), з технічної точки зору, для водія автомобіля «Volkswagen Touareg» ОСОБА_2 небезпека для руху не створювалась, а він лише повинен був виконати чіткі технічні вимоги – «дати дорогу» автомобілю СкС RTL2H1-МД, з моменту початку руху автомобіля СкС RTL 2H1, з увімкненими проблисковими маячками у напрямку місця виїзду з території МКЛ №1 на проїзну частину вул. Хмельницьке шосе; 2. У заданій заявою дорожній обстановці водій автомобіля «Volkswagen Touareg» ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до технічних вимог п.п. 3.2, 3.5, 12.4, 12.9 (б) ПДР. У заданій заявою дорожній обстановці водій автомобіля «Skoda Rapid» ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до технічних вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР; 3. При заданих заявою обставинах механізму розвитку даної ДТП та наданій відповіді на клопотання експерта водій автомобіля «Volkswagen Touareg» ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти технічному характеру ДТП – зіткненню (наїзду) автомобіля «Volkswagen Touareg» на нерухомий автомобіль СкС RTL2H1-МД, як шляхом виконання технічних вимог п.п. 3.2., 12.4, 12.9 (б) ПДР, так і шляхом виконання технічних вимог п.п. 3.2 ПДР. Оскільки обставини розташування місця зіткнення (наїзду) автомобіля «Volkswagen Touareg» на нерухомий автомобіль СкС RTL 2H1, а також момент з якого водій автомобіля «Volkswagen Touareg» ОСОБА_2 мав би почати виконувати технічні вимоги п.3.5 ПДР (відповідно до фабули питання №3), у своїй сукупності лише збільшують відстань віддалення, з якого повинен був реагувати, то з технічної точки зору, наведений вище висновок про наявність у водія автомобіля «Volkswagen Touareg» ОСОБА_2 технічної можливості запобігти технічному характеру ДТП – наїзду на нерухомий автомобіль СкС RTL2H1-МД, буде тим більш справедливий; 4. При заданих заявою обставинах механізму розвитку даної ДТП та наданій відповіді на клопотання експерта, водій автомобіля «Volkswagen Touareg» ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти технічному характеру ДТП - зіткненням (наїздом) автомобіля «Volkswagen Touareg» на нерухомий автомобіль СкС RTL2H1-МД, як шляхом виконання технічних вимог п.п. 3.2, 12.4, 12.9 (б) ПДР разом, так і шляхом виконання технічних вимог п.3.2. ПДР окремо; 5. При заданих заявою обставинах механізму розвитку даної ДТП та наданій відповіді на клопотання експерта у діях водія автомобіля «Volkswagen Touareg» ОСОБА_2 вбачаються невідповідності технічним вимогам п.3.2 ПДР, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з технічним характером ДТП - зіткненням (наїздом) автомобіля «Volkswagen Touareg» на нерухомий автомобіль СкС RTL2H1-МД. При заданих вихідних даних та вище зазначеній хронології фактичного розвитку ДТП, зафіксованому на відеозаписі (тобто фактичних діях учасників заданої ДТП) у діях водія автомобіля «Volkswagen Touareg» ОСОБА_2 невідповідностей технічним вимогам п.3.5 ПДР не вбачається. При заданих заявою обставинах механізму розвитку ДТП та наданій відповіді на клопотання експерта у діях водія автомобіля «Volkswagen Touareg» ОСОБА_2 вбачаються невідповідності технічним вимогам п.п.12.4, 12.9 (б) ПДР, які з технічної точки зору не знаходяться у причинному зв`язку з технічним характером ДТП - зіткненням (наїздом) автомобіля «Volkswagen Touareg» на нерухомий автомобіль СкС RTL2H1-МД; 6. У заданій заявою дорожній обстановці технічна можливість запобігти зіткненню (наїзду) автомобіля «Volkswagen Touareg» на нерухомий автомобіль СкС RTL2H1-МД однобічними діями водія автомобіля «Skoda Rapid» ОСОБА_1 не визначалась, оскільки його однобічними діями розвиток першої стадії ДТП – зближення транспортних засобів та настання самої ДТП, не визначався, а забезпечення безпеки дорожнього руху визначались однобічними діями водія автомобіля «Volkswagen Touareg» ОСОБА_2 ; 7. У заданій заявою дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Skoda Rapid» ОСОБА_1 відсутні невідповідності технічним вимогам п.п.10.1, 10.4 ПДР, які б могли, з технічної точки зору, знаходитись у причинному зв`язку з виникненням технічного характеру ДТП - зіткненням (наїздом) автомобіля «Volkswagen Touareg» на нерухомий автомобіль СкС RTL2H1-МД. (а.с.77-107 справи №127/2460/25) 
Суовий експерт Дем`яненко В.В. про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України обізнаний.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2025 у справі №127/2460/25 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на дату розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. (а.с.13-14)
Відповідно до висновку судового експерта Івасика М.С. за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження №72Е-06/2025 від 11.07.2025, розмір матеріального збитку, нанесеного власнику транспортного засобу «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок пошкоджень, спричинених ДТП, станом на дату проведення експертизи становить 1 603 330,87 грн. (а.с.24-29)
Згідно з частиною першою статті 4,15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. І в порядку, встановленому законом, має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом частини другої статті 1187 ЦК України володільцем джерела підвищеної небезпеки є юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
Відповідно до статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
У постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року в справі № 465/674/19 зазначено, що застосування ст. 1188 ЦК України можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах: від 07 лютого 2018 року в справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року в справі № 927/623/18, від 04 березня 2020 року у справі № 641/2795/16-ц, від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18, від 29 квітня 2020 року в справі № № 686/4557/18.
У постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року в справі № 641/2795/16-ц зазначено, що «не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо».
У даному випадку суд зазначає, що не притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП (порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян), у зв`язку з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.
Таким чином, для наявності або відсутності підстав для відшкодування відповідачами шкоди слід встановити, внаслідок чиїх винних дій позивачу завдано шкоду.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення.
Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався, загалом, до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц.
Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».
Доказами, які містять інформацію про обставини ДТП та її винуватця в даному випадку є: висновки експертів №612/25-21 від 16.04.2025 та №729-25 від 14.04.205, постанови Вінницького міського суду Вінницької області та Вінницького апеляційного суду у справі №127/2437/25 та відеозапис, на якому зафіксовано ДТП.
Згідно з ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Щодо висновку експерта №612/25-21 від 16.04.2025 суд зазначає, що вказаний висновок складено на виконання постанови суду у справі про адміністративне правопорушення №127/2460/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що знайшла своє відображення зокрема у рішеннях у справах "Надточій проти України", "Енгель та інші проти Нідерландів", "Озтюрк проти Німеччини" та "Лутц проти Німеччини", справи про адміністративні правопорушення за своєю правовою природою, з огляду на характер правопорушення, його кваліфікацію та суворість передбаченого покарання, мають ознаки та критерії, достатні для віднесення їх до проваджень кримінально-правового характеру. 
Верховний Суд у своїй постанові у від 29.03.2023 у справі № 308/10606/17 зазначив, що отриманий відповідно до вимог закону висновок експерта у кримінальній справі, є письмовим доказом у цивільній справі, якому суд має надати оцінку та мотивувати, чи визнає доказ, чи відхиляє його.
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 686/23256/16-ц та від 25 березня 2021 року у справі № 752/21411/17.
Водночас, оцінивши даний висновок експерта, суд не бере його до уваги, оскільки обставини зазначені у його дослідницькій частині не відповідають дійсності. У даному висновку зазначено, що перехрещення проїзних частин, де сталося ДТП, відповідно до гугл-карти міста Вінниця, є перехрестям. 
Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що місце ДТП - м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 98, не є перехрестям, оскільки територія МКЛ №1 за всіма ознаками підпадає під визначення «прилегла територія», а також не має визначення окремої вулиці (з іншою назвою та нумерацією будинків), місце її прилягання до вулиці Хмельницьке шосе. 
З висновку №729-25 від 14.04.205 вбачається, що у заданій заявою дорожній обстановці технічна можливість запобігти зіткненню (наїзду) автомобіля «Volkswagen Touareg» на нерухомий автомобіль СкС RTL2H1-МД однобічними діями водія автомобіля «Skoda Rapid» ОСОБА_1 не визначалась, оскільки його однобічними діями розвиток першої стадії ДТП – зближення транспортних засобів та настання самої ДТП, не визначався, а забезпечення безпеки дорожнього руху визначались однобічними діями водія автомобіля «Volkswagen Touareg» ОСОБА_2 . У заданій заявою дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Skoda Rapid» ОСОБА_1 відсутні невідповідності технічним вимогам п.п.10.1, 10.4 ПДР, які б могли, з технічної точки зору, знаходитись у причинному зв`язку з виникненням технічного характеру ДТП - зіткненням (наїздом) автомобіля «Volkswagen Touareg» на нерухомий автомобіль СкС RTL2H1-МД. 
Даний висновок експерта суд вважає належним, достовірним та допустимим доказом. Учасники справи не заперечували достовірність вказаного висновку, не надали доказів на його спростування (зокрема, інші висновки експертів), не заявляли клопотання про призначення судом повторної або ж додаткової експертизи.
Проаналізувавши досліджені докази, суд дійшов висновку, що ДТП, яка сталася 17.01.2025 в м. Вінниця, по вул. Хмельницьке шосе, 98, за участі водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_2 , автомобіля Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобілем CКC RTL2Н1-МД, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , що призвела до механічних пошкоджень належного позивачу автомобіля сталася не з вини ОСОБА_1 . Оскільки матеріали даної справи та справ про адміністративні правопорушення №127/2460/25 та №127/2437/25 не містять доказів, що встановлюють вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.5 ст.122 КУпАП, та, відповідно, вини у завданні матеріальних збитків позивачу.
З огляду на викладене у ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відсутній обов`язок виплачувати страхове відшкодування позивачу, оскільки судом не встановлена вина у заподіянні шкоди позивачу відповідачем - водієм ОСОБА_1 - власником застрахованого ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп» автомобіля «Skoda Rapid», державний номерний знак НОМЕР_2 .
При цьому судом встановлена вина у скоєнні зазначеної ДТП ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується, зокрема, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.04.2025 у справі №127/2437/25, якою визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП, яка залишена без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 21.05.2025, висновком Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №729-25 від 14.04.2025.
Суд зазначає, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, тоді як встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року у справі №554/8004/16-ц (пункт 43), від 19 травня 2020 року у справі №263/17218/18 (пункт 24).
Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє в позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (пункт 54) та 13 жовтня 2020 року у справі № 640/22013/18 (пункт 31).
Згідно з ч.2, 3 ст.51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
Таким чином, враховуючи те, що шкоду позивачу завдано ОСОБА_2 , а представик позивача не скористався своїм процесуальним правом і не заявив клопотання про заміну неналежного відповідача належним, отже позов пред`явлено до неналежного відповідача. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «Рембудмонтаж-ВВС» до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є безпідставним та не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст. 13, 76-89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудмонтаж-ВВС» до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Рембудмонтаж-ВВС», код ЄДРПОУ 13312971, місцезнаходження юридичної особи: м. Вінниця, вул. Стеценка, 5;
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;
відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», код ЄДРПОУ 24175269, місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Глибочицька, 44.

Суддя