ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/6129/24      Головуючий суддя І інстанції Яковлева В. М.
Провадження № 22-ц/818/1522/26    Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: за законом.

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2026 року         м. Харків
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Яцини В.Б.
суддів колегії Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Шевцової К.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2025 року, у цивільній справі №641/6129/24, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа: приватний нотаріус Саварінська Наталія Вікторівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом та стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку,
в с т а н о в и в :
У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа: приватний нотаріус Саварінська Наталія Вікторівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом та стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування.
Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції, актовий запис № 9049 від 16.08.2023.
Вказала, що вона ОСОБА_1 (далі-позивачка) є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , актовий запис № 222 від 25.10.1980.
Зазначила, що ОСОБА_2 з 28.12.1998 перебував на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області, або Відповідач) як пенсіонер МВС та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, пенсійна справа № 10022445.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 по адміністративній справі № 520/20573/21 визнано протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» № 100/22445 від 29.07.2021, зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області № 100/22445 від 29.07.2021, здійснити виплату різниці між нарахованим та фактично виплаченим розміром пенсії з 01.12.2019 року по день проведення перерахунку.
У серпні 2022 року відповідачем на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 по адміністративній справі № 520/20573/21 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 .
Зазначені обставини підтверджуються листом ГУ ПФУ в Харківській області від 21.07.2023 та рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 по справі № 520/2073/23.
Листом від 08.07.2023 ГУ ПФУ в Харківській області на адвокатський запит підтвердило факт проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 по адміністративній справі № 520/20573/21 та зазначило, що різницю в пенсії, обчислену за період з 01.12.2019 по 31.08.2022, буде виплачено в межах затвердження бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.
Згідно наданого відповідачем розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою ОСОБА_2 № 10022445 від 05.07.2023 сума доплати на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 по адміністративній справі № 520/20573/21 складає 55 294 грн. 79 коп.
Зауважує, що за життя ОСОБА_2 зазначена сума коштів йому виплачена не була.
Відповіддю на адвокатський запит ГУ ПФУ в Харківській області листом від 30.08.2024 повідомило, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 по адміністративній справі № 520/20573/21 нараховані суми пенсії внесені до Реєстру судових рішень, станом на серпень 2024 року рішення суду щодо зміни стягувана до ГУ ПФУ в Харківській області не надходило, а оскільки, ОСОБА_1 , не є стороною в судовому процесі по вказаній справі, внести зміни до реєстру підстави відсутні.
Таким чином, померлий чоловік ОСОБА_2 за життя набув право власності на вказану суму пенсії, але не з його вини, а у зв`язку з невиконанням Відповідачем рішення суду в добровільному порядку, не встиг за життя отримати належну йому пенсію.
Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої увійшли всі права та обов`язки спадкодавця, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме майнові права на особисте майно та пенсійні кошти.
Спадщину після смерті спадкодавця, ОСОБА_2 , прийняла ОСОБА_1 шляхом звернення до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округа Харківської області Саварінської Н.В. у встановлений законом шестимісячний строк, де було заведено спадкову справу № 71908960, номер у нотаріуса 09/2024.
Копію Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 26.01.2024 надаю до позовної заяви.
Відповідно до листа приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саварінської Н.В. від 28.08.2024 спадкоємцем майна ОСОБА_2 за законом є ОСОБА_1 .
Позивачка має право на отримання вказаної суми недоотриманої пенсії ОСОБА_2 у спадщину, оскільки недоотримані суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.08.2024 року №139/02-31, виданої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саварінської Н.В. було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію. В обґрунтування відмови нотаріус посилалась на лист ГУ ПФ в Харківській області від 16.04.2024 та відсутність даних про розмір недоотриманої пенсії.
Листом ГУ ПФ України в Харківській області від 16.04.2024 повідомило приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саварінську Н.В., що ОСОБА_2 , отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплату пенсії ОСОБА_2 припинено у зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_3 , статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з війсь служби, та деяких інших осіб» визначено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонеру залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам ного сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які прожинали із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Відповідно до п.4.12,4.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.
За таких обставин, ненадання ГУ ПФУ в Харківській області в Харківській області приватному нотаріусу, у якої знаходиться спадкова справа щодо майна ОСОБА_2 , поза розумним сумнівом перешкоджає видачі нотаріусом позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Враховуючи зазначені обставини, позивачка змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та визнання за нею права власності на недоотриману за життя ОСОБА_2 пенсію в порядку спадкування за законом та стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування.
Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, то сума недоотриманої ОСОБА_2 пенсії, що належала йому за життя і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини. А відтак позивач, прийнявши спадщину від померлого, має право на отримання всієї суми недоотриманої пенсії.
Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на недоотриману ОСОБА_2 за життя пенсію в сумі 55 294 грн. 79 коп.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , недоотриману ним за життя пенсію в розмірі 55 294 грн. 79 коп.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа: приватний нотаріус Саварінська Наталія Вікторівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом та стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування – задоволено частково.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , недоотриману ним за життя пенсію в розмірі 55 294 (п`ятдесят п`ять тисяч двісті дев`яносто чотири) грн 79 коп.
В іншій частині – відмовлено.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області подало апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати у частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору. Апелянт вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків про те, що ОСОБА_1 має право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 на суму недоотриманої пенсії.
Вказало, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року. виплату пенсії припинено з 01.09.2023 року у зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_3 . На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 року по справі № 520/20721/21 Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 . Судові рішення, що набрали законної сили виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань. Нараховані на виконання рішення суду кошти підлягають виплаті в межах затверджених з бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду та обліковуватися у Реєстрі судових рішень. 
Зазначає, що оскільки заборгованість щодо виплати пенсії відповідно до Закону відсутня, тому для застосування статті 61 Закону №2262-ХІІ немає підстав. 
Вказано, що до Реєстру судових рішень, у разі смерті стягувача вноситься інформація про його дату смерті, а також прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або його серію та номер паспорту особи (осіб), яка має (які мають) право на одержання сум нарахованих згідно рішення суду у зв`язку зі смертю стягувача. Рішення суду про заміну стягувача до головного управління не надходило. Оскільки ОСОБА_1 не була стороною у судовому процесі по справі №520/20721/23, то вносити зміни до Реєстру судових рішень немає підстав.
Рішення оскаржується в апеляційному порядку у частині задоволених позовних вимог, а тому у іншій частині не переглядається.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, за відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про судове засідання, суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 367 ЦПК України вивчив матеріали справи та перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Оскільки явка учасників до апеляційного суду не є обов`язковою, поважність причин неявки представника відповідача судом апеляційної інстанції не встановлена, заявник реалізував своє право на викладення відповідних аргументів в апеляційній скарзі, а наявних у праві матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, - скарга підлягає вирішенню по суті без відкладення судового засідання. Розгляд апеляційним судом справи у відсутності учасників, які відсутні в судовому засіданні при таких обставинах не є порушенням їхніх прав щодо забезпечення участі в судовому засіданні і доступі до правосуддя. Схожі за змістом висновки були висловлені у постанові КЦС ВС від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є спадкоємцем померлого чоловіка та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, тому позивач як спадкоємець набув право на отримання невиплаченої пенсії. При цьому, спадкоємець має право на отримання всієї нарахованої та невиплаченої за життя пенсії спадкодавця, без обмеження будь-яким часом, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути недоотриману пенсію у розмірі 55294 грн 79 коп.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року, яке набрало законної сили 25 березня 2023 року, по адміністративній справі № 520/20573/21 визнано протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» № 100/22445 від 29.07.2021, зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області № 100/22445 від 29.07.2021, здійснити виплату різниці між нарахованим та фактично виплаченим розміром пенсії з 01.12.2019 року по день проведення перерахунку.
Однак суми пенсії, що належали чоловікові позивача залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, тому ОСОБА_1 успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, а тому заявлена нею вимога про стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду є ефективною в розрізі поновлення порушених спадкових прав.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Зміст частини 3 статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині 1 статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.
Тобто, суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.
Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 06.07.2020 року по справі №750/8819/19.
Враховуючи викладене, суми пенсії, неодержані померлим за життя, передаються членам його сім`ї у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.
Верховний Суд у постанові від 30.11.2022 по справі №638/19167/19 зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. За викладених обставин, суд першої інстанції встановивши, що позивач має право на спадкове майно - пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який є спеціальним у цих правовідносинах, зробив правильний висновок про задоволення позовних вимог у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання належного йому спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя. Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд помилково вважав, що до спірних правовідносин слід застосовувати Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та помилково скасував законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.

Матеріалами справи підтверджується та судом встановлено, що  ОСОБА_2 перебував на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ виплата якої припинено 01.09.2023 року у зв`язку зі смертю останнього.
Встановлено, що ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно.
Позивака ОСОБА_1 , є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 25.10.1990 року.
Сторонами у справі не оспорюється, що ОСОБА_2 з 28.12.1998 перебував на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області, або Відповідач) як пенсіонер МВС та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, пенсійна справа № 10022445.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 по адміністративній справі № 520/20573/21 визнано протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» № 100/22445 від 29.07.2021, зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області № 100/22445 від 29.07.2021, здійснити виплату різниці між нарахованим та фактично виплаченим розміром пенсії з 01.12.2019 року по день проведення перерахунку.
У серпні 2022 року Відповідачем на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 по адміністративній справі № 520/20573/21 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 .
Крім того, листом від 08.07.2023 ГУ ПФУ в Харківській області підтвердило факт проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 по адміністративній справі № 520/20573/21 та зазначило, що різницю в пенсії, обчислену за період з 01.12.2019 по 31.08.2022, буде виплачено в межах затвердження бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.
Згідно наданого Відповідачем розрахунку на доплату пенсії за пенсійною справою ОСОБА_2 № 10022445 від 05.07.2023 сума доплати на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 по адміністративній справі № 520/20573/21 складає 55 294 грн 79 коп.
За життя ОСОБА_2 зазначена сума коштів йому виплачена не була.
Також, у відповідь на адвокатський запит ГУ ПФУ в Харківській області листом від 30.08.2024 повідомило, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 по адміністративній справі № 520/20573/21 нараховані суми пенсії внесені до Реєстру судових рішень, станом на серпень 2024 року рішення суду щодо зміни стягувана до ГУ ПФУ в Харківській області не надходило, а оскільки, ОСОБА_1 , не є стороною в судовому процесі по вказаній справі, внести зміни до реєстру підстави відсутні.
Таким чином, померлий чоловік ОСОБА_2 за життя набув право власності на вказану суму пенсії, але не з його вини, а у зв`язку з невиконанням Відповідачем рішення суду в добровільному порядку, не встиг за життя отримати належну йому пенсію.
Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої увійшли всі права та обов`язки спадкодавця, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме майнові права на особисте майно та пенсійні кошти.
Як вбачається, із змісту позовної заяви та матеріалів справи, що ОСОБА_1 позов подано з метою захисту спадкових прав позивача, оскільки предметом заявлених позовних вимог є стягнення нарахованих, але не отриманих спадкодавцем позивача за життя сум пенсії, тобто виплат, які є спадковою масою і не стосуються порядку нарахування соціальних виплат. Тобто вимоги є майновими (стягнення грошових коштів), а правовідносини між сторонами - цивільними. Спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.
Отже, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.02.2022 по адміністративній справі № 520/20573/2, яке ухвалене та набрало законної сили за життя спадкодавця ОСОБА_2 , зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести йому перерахунок та виплату пенсії, однак суми пенсії, що належали чоловіку позивачки, залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, суд доходить висновку про те, що ОСОБА_1 успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, а тому заявлена нею вимога про стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду є ефективною в розрізі поновлення порушених спадкових прав.
ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, яка у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , а тому вона успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до статті 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Упродовж шестимісячного строку після смерті ОСОБА_2 позивачка не зверталась за виплатою цих сум безпосередньо до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, та їй такі суми не виплачено, тому вони увійшли до складу спадщини.
При цьому сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя внаслідок неправомірних дій пенсійного фонду, який не виконував у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 673/393/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18, від 22 лютого 2024 року у справі № 461/5878/22.
Отже, спадщину після смерті спадкодавця, ОСОБА_2 , прийняла ОСОБА_1 шляхом звернення до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округа Харківської області Саварінської Н.В. у встановлений законом шестимісячний строк, де було заведено спадкову справу № 71908960, номер у нотаріуса 09/2024.
Копію Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 26.01.2024 надано до позовної заяви.
Відповідно до листа приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саварінської Н.В. від 28.08.2024 спадкоємцем майна ОСОБА_2 за законом є я - ОСОБА_1 .
Отже, ОСОБА_1 має право на отримання вказаної суми недоотриманої пенсії ОСОБА_2 у спадщину, оскільки недоотримані суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.08.2024 року №139/02-31, виданої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саварінської Н.В., було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію. В обґрунтування відмови нотаріус посилалась на лист ГУ ПФ в Харківській області від 16.04.2024 та відсутність даних про розмір недоотриманої пенсії.
Листом ГУ ПФ України в Харківській області від 16.04.2024 повідомило приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саварінську Н.В., що ОСОБА_2 , отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплату пенсії ОСОБА_2 припинено у зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_3 , статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонеру залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам ного сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які прожинали із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Доводи апеляційної скарги про необхідність звернення з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, то колегія суддів не бере його до уваги, з огляду на наступне. 

У постанові Верховного Суду від 15 грудня 2023 року по справі №805/2628/18-а Верховний Суд зробив висновок, що процесуальне правонаступництво завжди пов`язане з участю особи як сторони у справі у судовому процесі, в тому числі, у процесі виконання рішення суду. Заміна сторони у виконавчому провадженні новою особою пов`язана з можливістю участі такої особи саме у вже відкритому/триваючому виконавчому провадженні. До того ж, Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої його спадкодавцю (батьку позивача) пенсії дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються. Тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача.
Отже за правовим висновком Верховного Суду вказане процесуальне питання про заміну сторони у виконавчому провадженні в такій категорії спорів у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішено з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження.
Також, спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії, яка належала спадкодавцю за життя, тому цей спір має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.
Процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.
Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої спадкодавцю (батьку позивача) пенсії дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються. Тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача.
Отже, спір, що виник у зв`язку з відмовою органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішений за правилами статей 52, 379 КАС України, тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 28 листопада 2023 року у справі № 420/244/20, від 14 березня 2024 року у справі№ 420/3331/21, від 19 вересня 2024 року у справі № 500/620/20.
Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна.
Судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За змістом ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи
Положеннями ст.89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог.
Отже, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року, яке набрало законної сили 25 березня 2023 року, по адміністративній справі № 520/20573/21 визнано протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_2 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» № 100/22445 від 29.07.2021, зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області № 100/22445 від 29.07.2021, здійснити виплату різниці між нарахованим та фактично виплаченим розміром пенсії з 01.12.2019 року по день проведення перерахунку.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023, яке набрало законної сили 26 грудня 2023 року, по адміністративній справі № 520/20721/23 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не нарахуванні ОСОБА_2 з 01 вересня 2022 року щомісячної доплати до пенсії, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_2 з 01 вересня 2022 року щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" у розмірі 2000 грн, з урахуванням раніше виплачених сум. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_2 у розмірі у розмірі 1073 гривні 60 копійок.
Відповідно до статті 1227 ЦК України до складу спадщини входять суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18) вказано, що «підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України».
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 31 жовтня 2022 року у справі № 727/12371/21 припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання пенсії. Право на таку пенсію у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці пенсійні виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання пенсії у порядку спадкування за законом.
Зазначене узгоджується із висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі № 263/12032/20, від 18 жовтня 2023 року у справі № 243/12679/21.
Таким чином, суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя внаслідок неправомірних дій пенсійного фонду, який не виконував у добровільному порядку вказані судові рішення, що набрали законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії. ОСОБА_1 успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).
Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.
Встановивши, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року, яке набрало законної сили 25 березня 2023 року -за життя спадкодавця ОСОБА_2 , зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести йому перерахунок та виплату пенсії, однак суми пенсії, що належали ОСОБА_2 , залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, а тому заявлена ними вимога про стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду є ефективною в розрізі поновлення порушених спадкових прав.
За викладених обставин, суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивача як спадкоємиці за законом на отримання належного їй спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя.
Доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про те, що суми недоодержаної пенсії не входять до складу спадщини, та посилання на статтю 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», є безпідставними, оскільки, як вже зазначалось, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
У справі, що переглядається, ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом першої черги, яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , а тому вона успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до статті 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Упродовж шестимісячного строку після смерті ОСОБА_2 позивач не зверталася за виплатою цих сум безпосередньо до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, та їй такі суми не виплачено, тому вони увійшли до складу спадщини.
Посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на те, що заборгованість щодо виплати пенсії ОСОБА_2 відсутня, тому для застосування статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» немає підстав, судова колегія відхиляє, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не виконано судове рішення про зобов`язання здійснити перерахунок та виплатити пенсію померлому ОСОБА_2 .
Сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя внаслідок неправомірних дій пенсійного фонду, який не виконував у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії.
Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 673/393/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18, від 22 лютого 2024 року у справі № 461/5878/22.

Аргументи відповідача про те, що ОСОБА_1 не зверталася до адміністративного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, колегія суддів також відхиляє, оскільки спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачів свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії, яка належала спадкодавцю за життя, тому цей спір має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.
Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої спадкодавцю (батьку позивача) пенсії дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються. Тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача.
Отже, спір, що виник у зв`язку з відмовою органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішений за правилами статей 52, 379 КАС України, тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження.
Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постановах від 28 листопада 2023 року у справі № 420/244/20, від 14 березня 2024 року у справі № 420/3331/21, від 19 вересня 2024 року у справі № 500/620/20.
Крім того, позивачка зверталася з такою заявою та ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року у справі №520/13361/21, її заяву було залишено без задоволення (https://reyestr.court.gov.ua/Review/117886049). У ухвалі вказано, що вимоги зобов`язального характеру, заявлені заявником у цій справі, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, а тому заміна сторони в виконавчому провадженні, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав заявника. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 22.11.2023 року у справі №420/1966/19, від 21.11.2023 року у справі №420/25799/21, від 15.11.2023 року у справі №420/1436/21, від 27.09.2023 у справі №420/16546/21 та від 16.05.2023 року у справі №420/288/21, які в силу ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковими для врахування при розгляді даної справи.
Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Твердження апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про те, що суми недоодержаної пенсії не входять до складу спадщини, та посилання на статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», колегія суддів не приймає, з огляду на те, що недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

А отже, в даному випадку, позивач набула право на отримання нарахованої, але не виплаченої доплати до пенсії свого чоловіка, як спадкоємиця за законом першої черги, яка у встановлений законом строк звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка, а тому, позивач успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії, відповідно до статті 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті.
Доводи апеляційної скарги є аналогічними викладеним у відзиві на позов, які не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.
Частково задовольняючи позов, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.
Апеляційна скарга не містить обґрунтованих доводів щодо скасування рішення суду та зводиться лише до незгоди з висновком суду першої інстанції без зазначення будь-яких обставин, які би ставили під сумнів висновок суду або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами, та невірне застосування законодавства, що регулює спірні правовідносини.
За наведених обставин колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.
Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
постановив :
Апеляційну скаргу Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області-залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2025 року у оскаржуваній частині-залишити без змін.
В іншій частині рішення не оскаржувалось та не переглядалось.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня ухвалення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 19 травня 2026 року.

Головуючий         В.Б.Яцина.

Судді колегії         Ю.М.Мальований.

Н.П.Пилипчук.