УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №289/140/26 Головуючий у 1-й інст. Мельник О. В. 
Номер провадження №33/4805/1038/26
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кіянова С. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року Житомирський апеляційний суд 

в складі: 
судді судової палати у кримінальних справах Кіянової С.В.,

за участю : секретаря Гончарука С.С.,
захисника Заборського О.В. (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Заборського О.В. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 травня 2026 року,

в с т а н о в и в :
Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665 грн. 60 коп. 

Згідно постанови суду, 25 січня 2026 о 00 год. 09 хв., ОСОБА_1 , в м. Радомишль по вул. Купальна, керував транспортним засобом Renault Trafic, д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в найближчому закладі охорони здоров`я у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Заборський О.В. просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає постанову незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що в справі відсутності докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відеозапис, який міститься в матеріалах справи не є безперервним, протокол та направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння заповнені не повно, з неточними відомостями та з процесуальними порушеннями. Вказує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ. Просить визнати протокол про вчинення адміністративного правопорушення, відеозаписи, пропозицію пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння недопустимими доказами та провадження по справі закрити.

Під час апеляційного розгляду в судовому засіданні 02.06.2026 захисником заявлено клопотання про зупинення розгляду справи у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на військовій службі у Збройних Силах України.
Апеляційний суд вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, сам по собі факт перебування особи у складі ЗСУ чи мобілізації під час дії воєнного стану не є абсолютною та безумовною підставою для зупинення судового розгляду. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати, чи безпосередньо впливає військова служба на можливість реалізації особою своїх процесуальних прав. Захисником до клопотання не надано доказів того, що ОСОБА_1 виконує бойові завдання безпосередньо в зоні ведення активних бойових дій або перебуває в умовах, які створюють об`єктивні й непереборні перешкоди для зв`язку із судом, направлення письмових пояснень чи його участі в судовому засіданні за допомогою власних технічних засобів у режимі відеоконференції. Крім того, інтереси особи в суді апеляційної інстанції повноцінно представлені професійним захисником — адвокатом, який наділений повним обсягом процесуальних повноважень. 
Оскільки дотримання розумних строків розгляду справ є одним із пріоритетних принципів судочинства, а безпідставне зупинення провадження призведе до невиправданого затягування розгляду, апеляційний суд не знаходить законних підстав для задоволення вказаного клопотання захисника.

Після відкладення за клопотанням захисника апеляційного розгляду для погодження правової позиції, у судове засідання апеляційного суду 15.06.2026 ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав апеляційному суду письмові пояснення.
Захисник Заборський О.В. просив проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 , з яким правова позиція погоджена.

Заслухавши доповідача, доводи захисника Заборського О.В. в підтримання апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Згідно з вимогами ст.252 КУпАП, орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до положень ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено, що відповідальність за порушення даної норми закону настає зокрема у разі: відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, суд першої інстанції вказані норми закону врахував та належним чином аргументував свої висновки.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 25.01.2026 року, серії ЕПР1 №574748, вбачається, що 25 січня 2026 року, о 00 год. 09 хв., ОСОБА_1 , в м. Радомишль по вул. Купальна, керував транспортним засобом Renault Trafic, д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в найближчому закладі охорони здоров`я у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України , за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

До даного протоколу долучено: направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння; розписка про роз`яснення прав та обов`язків; розписка про ознайомлення водія з вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення від керування транспортним засобом; рапорт працівника поліції; довідка про отримання посвідчення водія, про належність ТЗ; заявка на отримання судових повісток, відеозапис події на технічному носії та інші матеріали.
Доказів того, що дії працівників поліції за вказаним фактом оскаржувалися в установленому законом порядку (до суду) ОСОБА_1 чи його адвокатом не надано.
Захисник Забродський О.В., діючий в інтересах ОСОБА_1 , вказував на процесуальні порушення, зокрема відсутність доказів керування транспортним засобом, відеозапис не є безперервним, протокол та направлення на огляд з метою виявлення стану сп`яніння заповнені не повно, з неточними відомостями та з процесуальними порушеннями, а також те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, просив визнати протокол, відеозаписи, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння недопустимими доказами та провадження по справі закрити. 
Проте, такі доводи апелянта надані, на думку суду, з метою уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом , від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знищують увагу та швидкість реакції.
Вказані обставини підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи, а саме :
- протоколом про адміністративне правопорушення від 25.01.2026 року, серії ЕПР1 №574748, згідно якого 25 січня 2026 року, о 00 год. 09 хв., ОСОБА_1 , в м. Радомишль по вул. Купальна, керував транспортним засобом Renault Trafic, д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в найближчому закладі охорони здоров`я у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;
- відеозаписом подій від 25.01.2026, на якому зафіксовано, зокрема, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом (00:06 год.) працівники поліції слідували за транспортним засобом та зупинили його за допомогою спец сигналів; після огляду документів працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 про те, що у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву, порушення мови, повідомляють ОСОБА_1 про те, що ведеться відеофіксація, роз`яснюють, що можна пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці, за допомогою приладу «Драгер», або проїхати у заклад охорони здоров`я. ОСОБА_1 в заперечення пояснює, що підстав для проходження ним такого огляду не має. Працівник поліції знову пропонує  ОСОБА_1 пройти огляд, роз`яснює йому, що відмова від проходження огляду, це порушення п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Поліцейський знову пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, і запевнює, що якщо він не вживав спиртних напоїв то і результат буде відповідний, в подальшому поліцейський знову пропонує пройти огляд (00:13 год), ОСОБА_1 довгий час мовчить, на запитання не відповідає, працівники поліції знову пропонують пройти огляд. Через деякий час ОСОБА_1 починає питати у працівників поліції причини зупинки і повідомляє, що він військовий (але вдягнений у цивільний одяг), поліцейський знову пропонує пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння, пояснює, що відмова від проходження огляду тягне за собою відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду на місці зупинки, поліцейський уточнює чи їде він в Радомишльську лікарню для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі – ОСОБА_1 відмовляється (00:21 год.);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.01.2026 щодо ОСОБА_1 , згідно якого огляд не проводився у зв`язку з відмовою (а.п.4);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння від 25.01.2026, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено наступні ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву, порушення мови, та зазначено, що від проходження медичного огляду ОСОБА_1 відмовився.
Зазначені докази, які були досліджені апеляційним судом, у своїй сукупності є такими, що доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
За таких обставин, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за зазначених у постанові суду обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року (п.43), «Берктай проти Туреччини» від 01.03.2001 року (п.127), неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Отже, доводи апелянта про те, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду та розглянув справу без повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, апеляційний суд вважає необґрунтованими.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до відеозапису з відеореєстратора патрульного автомобіля чітко зафіксовано динаміку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , безпосереднє слідування екіпажу поліції за ним та момент його зупинки (зокрема, на відмітці запису 00:06). Надалі відеозапис підтверджує, що саме ОСОБА_1 перебував на місці водія одразу після зупинки та спілкувався з інспекторами. Таким чином, факт керування транспортним засобом доведений поза розумним сумнівом.
Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що не може бути допустимим доказом у справі відеозапис, оскільки він не є безперервним, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки переривчастість відеозапису, а саме зміна файлів через технічні особливості реєстратора не є автоматичною підставою для визнання його недопустимим доказом. Наявні відеофрагменти чітко й послідовно фіксували ключові процесуальні моменти: виявлення ознак сп`яніння, пропозицію пройти огляд, роз`яснення прав та чітку відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я. 
Доводи захисника про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції не зазначено номер технічного засобу, на який здійснювався запис, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в п.10 протоколу про адміністративне правопорушення зазначено відомості про технічний засіб, яким здійснювалася фіксація : 858061, 858857. Оскільки номер пристрою наявний у передбаченій для цього графі протоколу, вимоги статті 256 КУпАП щодо належного оформлення матеріалів повністю дотримані.

Доводи апелянта про те, що  у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння та направленні на медичний огляд до закладу охорони здоров`я фігурують прізвища різних працівників поліції, що свідчить про порушення процедури, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки зазначене не може бути підставою для визнання доказів недопустимими. Більш того, всі зазначені в складених процесуальних документах уповноважені на складання вказаних документів працівники поліції входили до складу одного екіпажу патрульної поліції, який здійснював чергування та зупинив правопорушника ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним рапортом та не суперечить вимогам КУпАП. 
Доводи апелянта про те, що в п.7 протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено особу, яка керувала транспортним засобом, що є на думку захисника підставою для визнання його недопустимим доказом, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вказаний протокол складено саме відносно ОСОБА_1 , про що зазначено в п.4 протоколу (а.с.2)
Посилання захисника на те, що  ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, про що не зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а повинно враховуватися судом при ухваленні рішення, апеляційний суд вважає непереконливими, оскільки статус військовослужбовця під час дії воєнного стану викликає глибоку повагу, проте він не звільняє особу від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та не впливає на правильність висновків суду першої інстанції. 
Доводи апеляційної скарги захисника про визнання пропозиції проведення огляду на стан сп`яніння неналежною та недопустимою, апеляційний суд вважає необгрунтованою, оскільки зазначене спростовується відеозаписом події, з якого чітко вбачається пропозиція працівника поліції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я з дотриманням вимог КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 11.11.2015 за № 1413/27858 із змінами, і чітка відмова водія ОСОБА_1 від вказаного огляду.
За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи переконливо доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в : 

Апеляційну скаргу захисника Заборського О.В. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 травня 2026 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП – без зміни. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах 
Житомирського апеляційного суду   С.В. Кіянова