ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/3232/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.11.2025 в адміністративній справі №280/3232/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ), в особі представника – адвоката Вартанової Гаяне Михайлівни, до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Чернігівська обласна державна адміністрація, в якій позивач просить суд:
-визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №08385002547, винесене 11.03.2025 року, яким було відмовлено позивачу в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку;
-визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язати відповідача призначити та виплачувати пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до абзацу 5 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України від 287.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дати подання заяви, а саме 21.04.2025 року.
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 є особою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, категорії 3, що підтверджується відповідним посвідченням. В період з 27.05.1986 по 15.06.1989 позивач проживав у зоні безумовного (обов`язкового) відселення, що підтверджується копією довідки. Проте вищезазначені документи не були враховані відповідачем при прийнятті спірного рішення №08385002547 від 11.03.2025 про відмову у призначенні пенсії. Вважає, що зазначене рішення не відповідає критеріям правомірності дій і рішення суб`єкта владних повноважень, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, а тому є протиправним та у судовому порядку підлягає скасуванню.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.11.2025 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №083850025247 від 11.03.2025 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.03.2025 про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 55 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням висновків суду викладених в цьому рішенні.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що окрім посвідчення позивача, інших достатніх та достовірних доказів, які б беззаперечно підтверджували факт проживання/роботи/навчання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року в магеріалах пенсійної справи не міститься. Верховний Суд у постановах від 11 березня 2024 у справі №500/2422/23, від 19 вересня 2024 року у справі №460/23707/22 у такій категорії справ дотримується підходу, і згідно з яким якщо станом на 01 січня 1993 року позивач постійно не проживав та не працював у зоні гарантованого добровільного відселення протягом трьох років, то він не має права на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796.
Враховуючи викладене, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком згідно із ст. 55 Закону № 796 на підставі повного та всебічного з?ясування обставин справи, в межах своїх повноважень, відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України.
11 березня 2026 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про те, що Матеріалами справи, зокрема посвідченням громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_1 , виданого Чернігівською облдержадміністрацією від 05.07.1999 та довідкою управління організації робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Адміністрації міста Новозибків Брянської області серії НЗБ №0364 від 30.05.1997 року, підтверджується, що ОСОБА_1 у період з 27.05.1986 по 15.06.1989 проживав у зоні безумовного (обов`язкового) відселення. Суд першої інстанції цілком обґрунтовано вказав, що відповідачем жодної оцінки зазначеній довідці надано не було. У спірному рішенні ПФУ № 083850025247 від 11.03.2025 не зазначено жодних підстав неврахування довідки НЗБ №0364 від 30.05.1997 та не вказано, які саме додаткові документи необхідно надати для підтвердження періоду проживання. Більше того, суд першої інстанції слушно взяв до уваги лист Чернігівської обласної військової адміністрації від 18.12.2024 за №01-01- 32/18313-вих, з якого прямо вбачається, що посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) було видано позивачу саме на підставі вищезазначеної довідки серії НЗБ № 0364.
Отже, твердження Відповідача про відсутність у матеріалах пенсійної справи «інших достатніх та достовірних доказів» базується виключно на ігноруванні ним зазначеної довідки як первинного документа органу місцевого самоврядування, та застосуванні нерелевантної норми щодо 3-річного строку проживання. Суд першої інстанції дав правильну правову оцінку цим обставинам, усунувши помилку суб`єкта владних повноважень.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Чернігівською облдержадміністрацією від 05.07.1999.
Відповідно до довідки управління організації робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Адміністрації міста Новозибків Брянської області серії НЗБ №0364 від 30.05.1997, позивач в період з 27.05.1986 по 15.06.1989 проживав у зоні безумовного (обов`язкового) відселення.
Як вбачається з листа Чернігівської обласної військової адміністрації від 18.12.2024 за №01-01-32/18313-вих, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) було видано позивачу саме на підставі довідки управління організації робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Адміністрації міста Новозибків Брянської області серії НЗБ №0364 від 30.05.1997. Інші документи в Чернігівської обласній державній адміністрації відсутні.
04.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії. До заяви, окрім інших, також були додані вищезазначені документи.
Пунктом 4.2 розділу IV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку №22-1 передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію.
Після реєстрації заяви позивача та сканування копій наданих документів засобами програмного забезпечення, органом, що розглядає заяву, згідно принципу екстериторіальності, було визначено ГУ ПФУ у Львівській області.
11.03.2025 за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ у Львівській області розглянуто заяву позивача від 04.03.2025 та додані до неї документи та прийнято рішення №083850025247 про відмову в призначенні пенсії.
Так, у рішенні №083850025247 від 11.03.2025 зазначено наступне:
«Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 04.03.2025.
Зниження пенсійного віку визначене статтею 55 Закону України від 28.02.1991 №796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796) для осіб, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють в зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 роки становить 3 роки* та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.*Початкова величина зниження пенсійного віку поширюється лише на тих громадян, які постійно проживали або працювали чи навчалися в зазначених зонах з моменту аварії, тобто з 26.04.1986 по 31.07.1986, незалежно від тривалості роботи чи проживання в цей період та які мають статус потерпілої особи.
Вік заявника 55 років 07 місяців 29 днів.
Умовою для призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону № 796 є наявність страхового стажу необхідної тривалості. Так, згідно абзацу першого частини першої статті 55 Закону №796 особам, які працювали або проживали на територіях гарантованого добровільного відселення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років.
Страховий стаж особи становить 31 рік.
Результати розгляду документів, доданих до заяви:
*за доданими документами до страхового стажу не зараховано:
- періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 27.06.1987, оскільки на титульній сторінці трудової книжки відсутня дата народження власника трудової книжки. Для зарахування необхідно долучити довідки видані на підставі первинних документів та при необхідності довідки про перейменування (реорганізацію) підприємств.
Однією із обов`язкових умов для призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796 є постійно проживати чи постійно працювати в зоні безумовного обов`язкового відселення станом на 1 січня 1993 року не менше 3 років.
Документами не підтверджено факт проживання заявника.
Право на призначення пенсії за віком згідно ст.55 Закону №796 відсутнє».
Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Виходячи зі змісту статті 16 Основного Закону обов`язок держави щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи - катастрофи планетарного масштабу, збереження генофонду Українського народу зумовлює надання особливого статусу громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
В ухваленому на виконання статті 16 Конституції України Законі України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-ХІІ), який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, передбачено додаткові гарантії соціального захисту для вказаних осіб - комплекс заходів у вигляді пільг, компенсацій і гарантій.
Фактично ці заходи є компенсацією особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, за втрачене здоров`я, моральні і фізичні страждання, обмеження в реалізації своїх здібностей та можливостей забезпечити собі гідний життєвий рівень, а також основним засобом реалізації державою конституційного обов`язку щодо забезпечення соціального захисту таких осіб.
Згідно зі статтею 49 Закону № 796-XII пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Статтею 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Відповідно до п. 16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Абзацом першим ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-ІV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону № 1058-IV, якою визначено, що право на пенсію за віком особи набувають при досягненні 60-річного віку та за наявності страхового стажу з 01.01.2024 по 31.12.2024 - не менше 31 року.
Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, визначені в статті 55 Закону № 796-XII.
Відповідно до частини 1 статті 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.
Пунктом 5 частини 2 статті 55 Закону № 796-XII встановлено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.
Згідно ст. 65 Закону № 796-XII посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 року №501 було затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок №501).
Так, відповідно до Порядку №501 громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видається посвідчення коричневого кольору, серія В.
Апеляційний суд враховує, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 по справі №569/7589/17 (№14-560цс18) зазначалось: «Таким чином, право на пенсію відповідно до Закону № 796-XII мають лише ті особи, які отримали посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і (або) потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Матеріалами справи підтверджено, що спірним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 28.07.2025 №103950007017 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку із відсутністю необхідного періоду проживання чи роботи в зоні посиленого радіологічного контролю.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, - мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.
Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» було затверджено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення, згідно з додатком № 1.
Згідно із затвердженим Переліком у додатку №1 до вказаної постанови до зони посиленого радіоекологічного контролю (4 зона) було віднесено м. Фастів, Фастівський район, Київська область.
ОСОБА_1 , є особою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 05.07.1999.
Відповідно до довідки управління організації робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Адміністрації міста Новозибків Брянської області серії НЗБ №0364 від 30.05.1997, позивач в період з 27.05.1986 по 15.06.1989 (більше 3 років) проживав у зоні відселення.
Проте відповідачем жодної оцінки зазначеній довідки надано не було.
Також у спірному рішенні №083850025247 від 11.03.2025 не зазначені підстави неврахування довідки НЗБ №0364 від 30.05.1997 та не зазначено, які документи необхідно надати позивачу для підтвердження періоду проживання в зоні відселення.
На думку суду довідка серії НЗБ №0364 від 30.05.1997 підтверджує період проживання позивача з 27.05.1986 по 15.06.1989 (більше 3 років) у зоні відселення.
При чому позивачем надано лист Чернігівської обласної військової адміністрації від 18.12.2024 за №01-01-32/18313-вих, з якого вбачається, що посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) було видано позивачу саме на підставі довідки управління організації робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Адміністрації міста Новозибків Брянської області серії НЗБ №0364 від 30.05.1997. Інші документи в Чернігівської обласній державній адміністрації відсутні.
Таким чином, колегія суддів вважає, що спірне рішення пенсійного органу є протиправним, адже позивачем надано пенсійному органу документи, які є достатньою умовою для призначення позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку до 55 років відповідно до статті п. 5 ч. 2 ст. 55 Закону № 796-XII.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки та незгоди з доказами.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.11.2025 в адміністративній справі №280/3232/25 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.11.2025 в адміністративній справі №280/3232/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Чабаненко