ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/3125/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Волько Катерина Володимирівна, звернувся до суду з позовом до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (далі – відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі – відповідач-2, ГУ ПФУ в Полтавській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – відповідач-3, ГУ ПФУ у Львівській області), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 13.05.2025 №ЦО-13424 щодо не визнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю;
- ???визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області та ГУ ПФУ у Львівській області щодо нарахування ОСОБА_1 переплати пенсії у загальному розмірі 149 051,02 грн за період з 01.08.2024 по 31.07.2025; 
- ???зобов?язати ГУ ПФУ у Львівській області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії по інвалідності на підставі довідки МСЕК серії 12 ААГ №540490 від 01.08.2024 року, починаючи з серпня 2025 року; 
- зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії за весь період з моменту припинення виплат по день фактичного відновлення виплат.
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ №107896 йому на підставі акта огляду МСЕК №1259/110 у липні 2021 року встановлено ІІ групу інвалідності строком до 01.08.2024 із датою чергового переогляду 28.07.2024, яка була продовжена до 01.08.2027 на підставі акта огляду МСЕК №1165/4 відповідно до довідки серії 12 ААГ №540490. Однак позивачу стало відомо, що рішення МСЕК, яке стало підставою для встановлення йому відповідної групи інвалідності, було переглянуто та скасовано експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України». 
Вважає, що спірне рішення від 13.05.2025 №ЦО-13424 прийняте з грубим порушенням його прав, Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою КМУ від 15.11.2024 за № 1338, зокрема з тих підстав, що позивача не повідомляли та не запрошували на участь у прийнятті рішення, комісією не досліджено належним чином всі медичні документи, жодної перевірки стану здоров`я заявника не проводилось, копія прийнятого рішення не надсилалась. Також стверджує, що у відповідача були відсутні підстави для проведення перевірки обґрунтованості рішення щодо встановлення позивачу інвалідності відповідно до вимог пункту 51 Порядку №1338, оскільки факт наявності розслідування щодо діяльності МСЕК не може бути автоматичною підставою для скасування соціального статусу позивача без доведення його вини. Разом з тим зазначає, що перевірка проведена з грубим порушенням пункту 51 Порядку №1338, оскільки не забезпечено обов`язкового обстеження позивача у спеціалізованому закладі охорони здоров`я. Позивач вважає, що прийняте відповідачем Рішення від 13.05.2025 про скасування йому інвалідності є незаконним та суперечить вимогам вищенаведеного законодавства. Просить позов задовольнити. 
Відповідачем-1 позову не визнано з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у такому. На виконання Рішення РНБО від 22.10.2024 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанови від 25 жовтня 2024 року за № 1207 та 08 листопада 2024 року за № 1276, якими внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року за № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи». Наказом МОЗ України від 26.10.2024 за № 1809 «Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ» права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ покладені на Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (код згідно з ЄДРПОУ 03191673) з дати підписання цього наказу. Крім того, наказом МОЗ України від 26.10.2024 за № 1809 було також затверджено Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ України, пунктом 8 якого встановлено, що Комісія проводить перевірку, зокрема й за запитами правоохоронних органів, обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, Київською та Севастопольською центральними міськими комісіями, і в разі необхідності скасовує їх.
Враховуючи зазначене, ЦМСЕК МОЗ України було передано всі нерозглянуті матеріали та справи за запитами правоохоронних органів до Центру оцінювання функціонального стану особи (скорочено - ОФСО) для подальшого розгляду на виконання рішення РНБО від 22.10.2024. 
3 огляду на вказані обставини, по кримінальному провадженню №62023170010000099 від 10.03.2024 здійснено перевірку обґрунтованості прийнятих рішень про встановлення МСЕК груп інвалідності, зокрема ОСОБА_1 .
Враховуючи вказані вище обставини, експертною командою Центру оцінювання функціонального стану особи законно та в межах повноважень, визначених чинним законодавством, був проведений ретельний аналіз документів медико-експертної справи позивача на підтвердження законних підстав експертного рішення МСЕК щодо встановлення групи інвалідності, а також експертна команда мала повне законодавчо обґрунтоване право для скасування попереднього рішення МСЕК. 
За результатами проведеного аналізу документації медико-експертної справи позивача було встановлено, експертна команда дійшла висновку: ступені функціональних порушень, що вказані в акті огляду МСЕК, не підтверджені об`єктивними даними в епікризах зі стаціонарів. Тому, згідно з Постановою КМУ №1317 від 03.12.2009 даних для встановлення однієї з груп інвалідності з 25.07.2024 не виявлено.
Щодо доводів позивача, що рішення приймалось без його повідомлення (заочно) зазначає, що положення Порядку №1338 в редакції від 01.01.2025 чітко визначають, що участь такої особи передбачається лише у разі необхідності..., якщо у експертної команди буде недостатньо тих медичних документів, що наявні в матеріалах медико-експертної справи або, якщо у експертної команди є сумніви щодо визначення групи інвалідності. Окрім того, позивач не враховує, що огляд не проводився та не передбачався, адже проводилась саме перевірка обґрунтованості прийнятих рішень медико-соціальними експертними комісіями про встановлення групи інвалідності, у тому числі позивачу. Просить відмовити у задоволенні позову. 
Відповідачем-2 подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог. Зазначає, що згідно медичної виписки, заяви позивача від 28.08.2021 та наданих документів йому призначено пенсію з 07.07.2021, про що свідчить рішення управління №163950014588 від 07.09.2021. Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК до довідки серії 12 ААГ №540490 позивачу продовжено інвалідність ІІ групи терміном з 01.08.2024 до 01.09.2027.
Згідно з витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, наданого Державною установою «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» №686 від 17.07.2025, переданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом №0400-0111019/138278 від 21.07.2025, група інвалідності ОСОБА_1 не встановлена з 25.07.2024. У витязі з рішення №ЦО-13424 від 13.05.2025 експертної команди оцінювання повсякденного функціонування особи відсутня інформація про встановлену групу інвалідності ОСОБА_1 
3 огляду на зазначене, ГУ ПФУ в Полтавській області за розпорядженням №163950014588/600 від 22.07.2025 ОСОБА_1 призупинена виплата пенсії по інвалідності. Внаслідок проведеного перерахунку виникла переплата пенсії за період з 01.08.2024 по 31.07.2025 в розмірі 146359,01 грн. В ході досудового врегулювання спору листом №1600-0403-8/57067 від 30.07.2025 позивачу повідомлено щодо причини виникнення суми переплати пенсії та вирішення питання її погашення. На лист управління відповідь позивачем не надавалася та кошти ним на рахунок управління не поверталися. 19.08.2025 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про взяття на облік у новому районі, а саме: за новою адресою реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .
ГУ ПФУ в Полтавській області листом від 29.08.2025 №1600-0307-9/64423 направило електронну пенсійну справу ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Львівській області разом з сумою переплати пенсії для здійснення заходів щодо вирішення питання відшкодування надміру виплачених коштів. З огляду на викладене, просить відмовити у задоволенні позову.
Ухвалою від 26.02.2026 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін.
Відповідачем-1 18.03.2026 (вх. №22101) подано відзив на позовну заяву.
Відповідачем-2 19.03.2026 (вх. №22560) подано відзив на позовну заяву.
Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії серії 12 ААВ №107896 ОСОБА_1 у липні 2021 року встановлено ІІ групу інвалідності строком до 01.08.2024 із датою чергового переогляду 28.07.2024, яка була продовжена до 01.08.2027 на підставі акта огляду МСЕК №1165/4 відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААГ №540490.
Рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 07.09.2021 №163950014588 ОСОБА_1 з 07.07.2021 призначено пенсію по інвалідності 2 групи (Загальне захворювання).
ГУ ПФУ в Полтавській області листом від 30.07.2025 №1600-0403-8/57067 повідомило ОСОБА_1 про те, що відповідно до рішення експертної команди з проходження оцінювання повсякденного функціонування особи від 13.05.2025 №ЦО13424, його не визнано особою з інвалідністю, у зв`язку з чим виникла переплата пенсії в сумі 146359,01 грн. за період з 01.08.2024 по 31.07.2025.
ГУ ПФУ у Львівській області листом від 22.09.2025 повідомило ОСОБА_1 про наявність переплати пенсії в сумі 149 051 грн 02 к. за період з 01.07.2024 по 31.07.2025.
Відповідач-1 у відповідь на адвокатський запит листом від 30.10.2025 №6543/01-19 надав представнику позивача рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 13.05.2025 №ЦО-13424.
Відповідно до п. 11 Протоколу розгляду під час перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 13.05.2025 №ЦО-13424, експертна команда дійшла висновку: ступені функціональних порушень, що вказані в акті огляду МСЕК, не підтверджені об`єктивними даними в епікризах зі стаціонарів. Тому, згідно з Постановою КМУ №1317 від 03.12.2009 даних для встановлення однієї з груп інвалідності з 25.07.2024 не виявлено. 
Як вказано у пункті 1 Рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 13.05.2025 №ЦО-13424, перевірка обґрунтованості проводилася щодо рішення медико-соціальної експертної комісії 25.07.2024 №1165/4. 
По тексту цього Рішення вказано:
6.1. Підстава для ініціювання перевірки обґрунтованості рішення, що підлягає перевірці: постанова слідчого, прокурора, ухвала слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді.
6.2. Реквізити документів, на підставі яких ініційовано перевірку обґрунтованості рішення, що підлягає перевірці: Крим. Пров. №62023170010000099 від 10.03.2024. 
9. Дати перевірки обґрунтованості рішення, що підлягає перевірці: з 29.04.2025 по 13.05.2025.
11. Обґрунтування рішення експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення, що підлягає перевірці: Розглянувши надану документацію, експертна команда дійшла висновку: ступені функціональних порушень, що вказані в акті огляду МСЕК, не підтверджені об`єктивними даними в епікризах зі стаціонарів. Тому, згідно з Постановою КМУ №1317 від 03.12.2009 даних для встановлення однієї з груп інвалідності з 25.07.2024 не виявлено.
12.1. Рішення про підтвердження рішення, що підлягає перевірці: ні;
12.2. Рішення про скасування рішення, що підлягає перевірці: так;
12.3. Рішення про формування нового рішення щодо результату оцінювання: ні.
Рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 13.05.2025 №ЦО-13424 є предметом оскарження з підстав протиправності такого. 
При вирішенні спору суд керувався таким.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991 №875-ХІІ (далі - Закон №875-ХІІ).
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №875-ХІІ особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Згідно зі статтею 3 Закону №875-ХІІ інвалідність визначається шляхом експертного обстеження органами медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
Частиною 2 статті 6 Закону №875-ХІІ особі (її уповноваженому представнику) надано право оскаржити рішення медико-соціальної експертної комісії, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи в порядку адміністративного оскарження відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» з урахуванням особливостей, встановлених Основами законодавства України про охорону здоров`я, та/або в судовому порядку. 
Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я організму, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначає Закон України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2015 №2961-IV (далі Закон - №2961-IV).
За визначенням, наведеним в абзаці 4 частини 1 статті 1 Закону №2961-IV, інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022. У подальшому строк дії воєнного часу продовжений та триває станом на час розгляду справи.
Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів» (далі - Рішення РНБО від 22.10.2024), що введено в дію Указом Президента України від 22.10.2024 № 732/2024, вирішено рекомендувати Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення.
Підпунктом «б» пункту 2 Рішення РНБО від 22.10.2024 на Кабінет Міністрів України покладено забезпечення утворення Міністерством охорони здоров`я України разом з Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями у тижневий строк робочих груп із перевірки рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування медико-соціальної експертизи та впровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» від 19.12.2024 № 4170-IX (далі - Закон № 4170-ІХ) внесено зміни до законів України щодо процедури і повноважень суб`єктів владних повноважень щодо встановлення особам інвалідності.
Згідно з абзацом першим пункту 1 розділу ІІ Закону № 4170-ІХ цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 січня 2025 року (окрім окремих пунктів). 
Відповідно до абз. 1-5 пункту 2, що йде за Розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4170-IX установлено, що: особам, яким встановлено інвалідність органами медико-соціальної експертизи, гарантується збереження статусу та соціальної захищеності в повному обсязі, передбаченому законодавством України для осіб з інвалідністю, на встановлений строк інвалідності; документами, що підтверджують інвалідність повнолітнім особам, є: видані до 31 грудня 2024 року органами медико-соціальної експертизи виписки/довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формами, затвердженими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи щодо встановлення інвалідності за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; рішення, прийняті медико-соціальними експертними комісіями, документи, видані на підставі таких рішень, є законними і чинними, прирівнюються до рішень експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, документів, виданих на підставі таких рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю прав, статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій тощо, у тому числі для цілей, визначених законами України «Про військовий обов`язок та військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на весь термін дії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до проведення планового оцінювання повсякденного функціонування особи експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування.
На виконання Рішення РНБО від 22.10.2024 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанови від 25.10.2024 № 1207 та 08.11.2024 № 1276, якими були внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 «Питання медико-соціальної експертизи». Постанова Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи».
Наказом Міністерства охорони здоров`я України №2022 від 03.12.2024 «Про покладання прав та обов`язків Центру оцінювання функціонального стану особи» відповідно до пункту 7 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338, та пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 267 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 №90), права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи покладено на державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ 03191673).
Наказом МОЗ України від 26.10.2024 № 1809 затверджено Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, відповідно до пункту 8 якого Комісія проводить перевірку, у тому числі за запитами правоохоронних органів, обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, Київською та Севастопольською центральними міськими комісіями, і в разі необхідності скасовує їх.
Постанова Кабінету Міністрів України «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» від 15.11.2024 № 1338 набрала чинності з дня її опублікування, крім абзаців третього - шостого пункту 1, пунктів 7, 8 цієї постанови, які набрали чинності з 1 січня 2025 року (далі - Постанова №1338). 
Цією постановою затверджені: Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії встановлення інвалідності.
Пунктом 3 цієї постанови визначено, що повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я припиняються 31 грудня 2024 року. Перевірка обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій, прийнятих до моменту припинення їх повноважень, прав і обов`язків, проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому для перевірки обґрунтованості рішень експертних команд відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою. Документи, рішення, прийняті медико-соціальними експертними комісіями, документи, видані на підставі цих рішень, є чинними, прирівнюються до рішень експертних команд, документів, виданих на підставі рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій тощо, у тому числі для цілей, визначених у Законах України «Про військовий обов`язок та військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на весь строк дії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до проведення планового оцінювання повсякденного функціонування особи експертними командами.
Отже, з наведеного правового врегулювання слідує, що особам, яким встановлено інвалідність органами МСЕК, гарантується збереження статусу та соціальної захищеності в повному обсязі, передбаченому законодавством України на встановлений строк інвалідності, прийняті МСЕК рішення є законними і чинними, прирівнюються до рішень експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, документів, виданих на підставі таких рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю прав, статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій.
Процедуру проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - оцінювання), а саме повнолітніх громадян України, іноземців або осіб без громадянства, які проживають в Україні на законних підставах, з обмеженнями повсякденного функціонування або з інвалідністю (далі - особа) з метою встановлення причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, соціальній та психологічній реабілітації, а також складення та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю на основі комплексного реабілітаційного обстеження особи та індивідуального реабілітаційного плану (за наявності) визначає Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 (далі - Порядок №1338). 
Відповідно до абз. 8 пункту 3 Постанови №1338 документи, рішення, прийняті медико-соціальними експертними комісіями, документи, видані на підставі цих рішень, є чинними, прирівнюються до рішень експертних команд, документів, виданих на підставі рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій тощо, у тому числі для цілей, визначених у Законах України «Про військовий обов`язок та військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на весь строк дії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до проведення планового оцінювання повсякденного функціонування особи експертними командами.
Пунктом 10 Порядку №1338 визначено, що рішення про встановлення інвалідності, прийняті до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», переглядаються Центром оцінювання функціонального стану особи з дотриманням вимог, встановлених цим Порядком.
Оскільки рішення медико-соціальної експертної комісії про встановлення ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності були прийняті до вступу в дію Постанови №1338, то перевірка обґрунтованості вказаних рішень МСЕК повинна проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому Порядком проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Постановою №1338. 
Пункт 48 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи передбачає, що повторне оцінювання осіб з інвалідністю, а також осіб, інвалідність яких встановлена без зазначення строку проведення повторного оцінювання, проводиться раніше зазначеного строку за направленням, сформованим лікарем на підставі звернення такої особи з інвалідністю або її уповноваженого представника, у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності або за рішенням суду.
Підпунктом 2 пункту 8 Положення №1338 визначено, що Центр оцінювання функціонального стану особи: проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями на виконання ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосовно зазначеної в ухвалі слідчого судді або рішення, ухвалі суду особи, за запитом робочої групи із забезпечення моніторингу в сфері оцінювання, утвореної керівником обласної, Київської міської державної адміністрації (військової адміністрації), або за результатами моніторингу наявних в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи даних. 
Якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання особи, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої має бути проведено, на адресу її електронної пошти, а в разі відсутності електронної пошти - шляхом надсилання в паперовій формі протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованого листа з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/ зареєстрованого місця проживання (перебування), а також відображається в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи для лікаря, який направив на оцінювання, по якому проводиться перевірка обґрунтованості рішення. Оцінювання в такому випадку здійснюється на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження, та проведених необхідних досліджень на базі державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.
Пунктом 12 Порядку №1338 визначено, що під час проведення очного, виїзного за місцем перебування/лікування особи або з використанням методів і засобів телемедицини розгляду справи з проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - справа) експертною командою за заявою особи, щодо якої він здійснюється, поданою в електронній (у разі технічної можливості) або паперовій формі, можуть бути присутні: лікар, який направив особу на проведення оцінювання, зокрема з використанням методів і засобів телемедицини; уповноважений представник особи (зокрема залучений лікар, соціальний працівник, фахівець із супроводу ветеранів війни та демобілізованих осіб). До заяви додається копія документа, що підтверджує повноваження уповноваженого представника у разі його залучення. Особа або її уповноважений представник мають право до початку проведення оцінювання подати адміністратору заяву щодо самостійного здійснення відео-, аудіо фіксації розгляду справи експертною командою з використанням власних технічних засобів.
Під час проведення очного, виїзного за місцем перебування/лікування особи або з використанням методів і засобів телемедицини розгляду справи здійснюється фіксація проведення огляду експертними командами за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Запис такого розгляду зберігається в закладі охорони здоров`я, в якому сформована відповідна експертна команда, протягом трьох років. У разі оскарження рішення експертної команди запис розгляду передається до Центру оцінювання функціонального стану особи.
Особа, стосовно якої проводилося оцінювання, має право отримати запис очного, виїзного або з використанням методів і засобів телемедицини розгляду, подавши відповідне клопотання до закладу охорони здоров`я, в якому сформована відповідна експертна команда. Особа або її уповноважений представник мають право за допомогою власних технічних засобів здійснити фотофіксацію документів, що формуються експертною командою під час оцінювання особи. 
Згідно з пунктом 11 спірного рішення, рішення експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення, що підлягає перевірці: «Розглянувши надану документацію, експертна команда дійшла висновку: ступені функціональних порушень, що вказані в акті огляду МСЕК, не підтверджені об`єктивними даними в епікрізах зі стаціонарів. Тому, згідно з Постановою КМУ №1317 від 03.12.2009, даних для встановлення однієї з груп інвалідності з 25.07.2024 не виявлено».
При цьому суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку МСЕК, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.
Саме такі висновки сформовані Верховним Судом у постановах від 17.03.2020 у справі № 240/7133/19, від 25.09.2018 у справі № 804/800/16 та від 26.09.2018 у справі № 817/820/16 т в силу приписів частини п`ятої статті 22 КАС України враховані судом при розгляді цієї справи.
Верховний Суд у постанові від 20.02.2026 у справі № 280/4630/25, вирішуючи спір щодо рішення експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи, підтвердив наявність у відповідача повноважень на перевірку рішень МСЕК за пунктом 51 Порядку № 1338 та врахував раніше сформований підхід щодо меж судового контролю у спорах, пов`язаних із медико-соціальною експертизою.
Отже, суд у цій справі не визначає, чи мав позивач медичні підстави для встановлення ІІІ групи інвалідності станом на 25.07.2024.
Суд перевіряє, чи довів відповідач, що рішення від 13.05.2025 №ЦО-13424 прийняте: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені законом; обґрунтовано; добросовісно; розсудливо; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; на підставі тих доказів і мотивів, які існували на момент прийняття рішення.
Щодо доводів позивача про порушення відповідачем його права бути присутнім на засідання комісії та надавати свої пояснення.
Підпунктом 2 пункту 8 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року за №1338 (в редакції, чинній у період з 01.01.2025 по цей час), встановлено, що Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями: на виконання ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосовно зазначеної в ухвалі слідчого судді або рішення, ухвалі суду особи, за запитом робочої групи із забезпечення моніторингу в сфері оцінювання, утвореної керівником обласної, Київської міської державної адміністрації (військової адміністрації), або за результатами моніторингу наявних в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи даних. Якщо за результатами перевірки прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання особи, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої має бути проведено, на адресу її електронної пошти, а в разі відсутності електронної пошти - шляхом надсилання в паперовій формі протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованого листа з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), а також відображається в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи для лікаря, який направив на оцінювання, по якому проводиться перевірка обґрунтованості рішення. Оцінювання в такому випадку здійснюється на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження, та проведених необхідних досліджень на базі державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.
Тобто, вказані норми чітко визначають, що участь такої особи передбачається лише у разі необхідності, якщо у експертної команди буде недостатньо тих медичних документів, що наявні в матеріалах медико-експертної справи особи або, якщо у експертної команди є сумніви щодо визначення групи інвалідності.
Центру оцінювання функціонального стану особи у відповідності до постанови слідчого, було доручено перевірити обґрунтованість експертного рішення на підставі документів, які були раніше подані ОСОБА_1 на МСЕК у 2024 році та на підставі яких було винесено рішення №1165/4 від 25.07.2024 щодо повторного встановлення ІІ групи інвалідності.
Отже, на думку суду, спірний індивідуальний акт, а саме, рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ЦОФСО від 13.05.2025 №ЦО-13424, яким було скасоване рішення МСЕК №1165/4 від 25.07.2024 про встановлення позивачу II групи інвалідності, у контексті частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України прийняте у порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством України, зокрема відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою КМУ від 15.11.2024 за №1338, Положення про Центр оцінювання функціонального стану особи, затвердженого наказом МОЗ України від 03.12.2024 за №2022.
Відповідно до Постанови №1338 рішення медико-соціальних експертних комісій не мають абсолютного чи остаточного характеру, а підлягають перегляду у випадках, коли виникають обґрунтовані сумніви щодо їх законності, об`єктивності або відповідності фактичним обставинам справи. Постановою Кабінету Міністрів передбачено можливість перегляду висновків МСЕК не лише з ініціативи самої особи, але й у разі надходження відповідних запитів від державних органів, наділених контрольними або правоохоронними функціями.
Таким чином, у разі надходження постанови слідчого, уповноважений орган у сфері медико-соціальної експертизи, яким є відповідач з 01.01.2025 відповідно до наказу МОЗ України від 03.12.2024 №2022 та частини 7 статті 110 КПК України, зобов`язаний був забезпечити перевірку законності та обґрунтованості прийнятого рішення МСЕК за усіма наявними документами у переданій відповідачу медичній справі ОСОБА_1 .
Зі спірного рішення судом встановлено, що підставою для ініціювання перевірки обґрунтованості рішення, що підлягає перевірці стала постанова слідчого, прокурора, ухвала слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді в межах кримінального провадження №62023170010000099 від 10.03.2024. 
Чинним на сьогоднішній день законодавством відповідачу надається право самостійно вирішувати питання необхідності проведення повторного оцінювання особи під час проведення перевірки обґрунтованості рішення МСЕК, а отже, зазначена умова (повідомлення про прибуття на медичне обстеження під час проведення перевірки обґрунтованості рішення МСЕК) не має обов`язкового характеру.
У контексті вирішення даного спору не є юридично спроможними доводи позивача про те, що оскаржуване рішення прийняте без його участі, адже в даному випадку проводилась перевірка обґрунтованості рішення, прийнятого медико-соціальною експертною комісією, а не оцінювання особи на предмет наявності захворювання, яке дає право на встановлення ІІ групи інвалідності.
Як передбачено пунктом 8 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338, якщо за результатами перевірки обґрунтованості прийнято рішення про необхідність проведення повторного оцінювання особи, про це повідомляється особі, повторне оцінювання якої повинне бути проведено, на адресу її електронної пошти, а в разі відсутності електронної пошти - шляхом надсилання в паперовій формі протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованого листа з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), а також відображається в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи для лікаря, який направив на оцінювання, щодо якого проводиться перевірка обґрунтованості рішення.
Оцінювання в такому випадку здійснюється на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та необхідних досліджень, проведених на базі державної установи «Український державний науково дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова.
Тобто, про проведення повторного оцінювання особа повідомляється лише в разі прийняття про це рішення. За фактичними обставинами справи, у досліджуваній ситуації рішення про необхідність проведення повторного оцінювання не приймалось, а здійснювалась перевірка обґрунтованості рішення, прийнятого медико-соціальною експертною комісією, а тому доводи позивача щодо цього є безпідставними.
Суд вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів законодавчих актів про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.
При цьому, вирішення питань щодо визначення міри втрати здоров`я та ступеня обмеження життєдіяльності особи є дискреційним повноваженням відповідних МСЕК, яке суд не може перебирати на себе, оскільки це, з поміж іншого, вимагає наявності медичної освіти та спеціальної підготовки (висновок Верховного Суду у справі №0540/7965/18-а при розв`язанні спору щодо оскарження рішення МСЕК).
Також, висновком Верховного Суду у постанові від 12.06.2020 у справі №810/5009/18, встановлено, що надання оцінки діагнозу особи на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад виходить за межі судового розгляду.
Тобто, питання встановлення або не встановлення особі інвалідності, тим паче зміна групи інвалідності, відноситься виключно до компетенції спеціалізованих установ в медичній сфері, які наділені відповідними повноваженнями.
Окремо суд звертає увагу, що Верховний Суд у пунктах 107-108, 110-111, 116 постанови 18.03.2026 у справі №360/660/25 дійшов таких висновків:
«…107. Суди попередніх інстанцій виходили з того, що будь-яке рішення ЦМСЕК МОЗ має супроводжуватися очним оглядом згідно з приписами Інструкції №561. Проте, такий підхід нівелює саму суть контрольної функції органу вищого рівня. Якщо рішення МСЕК було прийнято з порушенням закону (наприклад, на підставі недостовірних даних або помилкової інтерпретації медичних показників), воно є дефектним актом. Скасування в такому випадку дефектного акта в порядку контролю за документами справи є правомірним інструментом виправлення помилок нижчестоящої комісії і не потребує обов`язкового переогляду особи шляхом проведення медико-соціальної експертизи.
108. Водночас, аналіз змісту Інструкції №561 свідчить, що вона визначає критерії саме для встановлення груп інвалідності під час первинного огляду або переогляду після закінчення строку, на який була встановлена інвалідність. Процедура ж перевірки обґрунтованості вже прийнятого рішення є самостійним видом управлінської (контрольної) діяльності, яка не є аналогічною процесу медичного огляду, а тому не підпадає під дію процедурних вимог цієї Інструкції.
110.Положення №1317 розрізняє такі поняття як «переогляд» (який передбачає проведення нової медико-соціальної експертизи) та «перевірку обґрунтованості» (яка передбачає медичний та правовий аналіз вже проведеної медико-соціальної експертизи та медичного висновку).
111. Колегія суддів звертає увагу, що повноваження на скасування рішення за результатами перевірки не є абсолютним та не може реалізовуватися довільно. Таке повноваження підлягає застосуванню виключно за умови встановлення очевидної невідповідності медичних матеріалів критеріям, визначеним нормативними актами, або істотних порушень процедури первинного встановлення інвалідності. У протилежному випадку орган зобов`язаний ініціювати проведення повноцінної медико-соціальної експертизи.
116. Таким чином, висновок судів про необхідність дотримання процедури, встановленої Інструкцією №561, під час здійснення перевірки обґрунтованості рішень нижчестоящих комісій, є юридично помилковим. Якщо ЦМСЕК МОЗ встановлює, що рішення про інвалідність було прийнято без належної клінічної бази або з порушенням критеріїв, визначених у медичних стандартах, вона може скасувати таке рішення заочно. У цьому випадку об`єктом перевірки є не сама особа (її фізичний стан), а легітимність та медична достовірність акта комісії, що перевіряється. Отже, Інструкція №561 не відповідає всім ознакам акта, який застосовується для регулювання порядку здійснення перевірки обґрунтованості рішень органом вищого рівня….. ».
Сукупність викладеного зумовлює висновок суду про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Так, Європейський суд з прав людини у п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N303-A, п.29).
Згідно до п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем вказаний обов`язок виконано.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Даючи оцінку спірному рішенню, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті рішення від 13.05.2025 №ЦО-13424 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тому перша позовна вимога не підлягає до задоволення.
Друга та третя позовні вимоги є похідними від перших і також не підлягають до задоволення. 
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд висновує про безпідставність позовних вимог в цілому, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю. 
Відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в :
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (пров. Макаревського Феодосія, буд. 1А, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ 03191673), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, буд. 34, м. Полтава, 36014, код ЄДРПОУ 13967927), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, код ЄДРПОУ 13814885) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хома О.П.