УХВАЛА

20 травня 2026 року
м. Київ
справа № 537/883/25
провадження № 61-5242св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
судді-доповідача - Ігнатенка В. М. 
суддів: Карпенко С. О., Мартєва С. Ю., Ситнік О. М., Фаловської І. М.
розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів 
Дундар І. О., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Сердюка В. В., Ситнік О. М., 
Фаловської І. М. від участі у розгляді заяви  ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 18 лютого 2026 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,
ВСТАНОВИВ:
10 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в якій просила: встановити той факт, що вона отримує пенсію за віком, яка є соціальною допомогою, а не доходом, а також факт, що вона не є підприємцем із 2009 року по 2025 рік та за станом здоров`я отримує пенсію за віком у розмірі 2970 грн, яка є соціальною допомогою і є меншою за встановлений прожитковий мінімум. 
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області
від 12 лютого 2025 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області
від 13 лютого 2025 року виправлено описку в ухвалі Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 лютого 2025 року про залишення заяви без руху.
Перший абзац резолютивної частини ухвали викладено у такій редакції:
«У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити».
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03 квітня 2025 року відмовлено  у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та повернуто апеляційну скаргу особі, яка її подала.
17 квітня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Крюківського районного суду 
м. Кременчука Полтавської області від 13 лютого 2025 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 03 квітня 2025 року.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М., суддів, які входять до складу колегії : Ситнік О. М., Фаловську І. М.
Ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 03 квітня 2025 року та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
08 липня 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 09 січня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Ігнатенка В. М., Ситнік О. М., Фаловської І. М. від участі у розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду  від 03 травня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнано необґрунтованою.
Заяву про відвід колегії суддів Верховного Суду Ігнатенка В. М., Ситнік О. М., Фаловської І. М. передано судді, який не входить до складу суду, визначеному  у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
Дундар І. О., у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі: Ігнатенка В. М., Ситнік О. М.,Фаловської І. М. відмовлено.
Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2026 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М., суддів, які входять до складу колегії : Карпенко С. О., Сердюка В. В., Ситнік О. М., Фаловську І. М.
Постановою Верховного Суду від 18 лютого 2026 року ухвалу Полтавського апеляційного суду від 03 квітня 2025 року залишено без змін.
20 квітня 2026 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду заяву про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 18 лютого 2026 року та заяву про відвід суддів Дундар І. О., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Сердюка В. В., Ситнік О. М. та Фаловської О. М.
Заява обґрунтована тим, що колегія суддів, ухваливши постанову від 18 лютого 2026 року, якою залишено без змін ухвалу Полтавського апеляційного суду 
від 03 квітня 2025 року, порушила право позивача на судовий захист.
20 квітня 2026 року зазначену заяву було передано судді Ігнатенку В. М.
Згідно протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів
від 27 квітня 2026 року, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді 
Ситнік О. М. для розгляду заяви про виправлення описки визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М., суддів, які входять до складу колегії : Грушицького А. І., Карпенко С. О., Сердюка В. В., Фаловську І. М.
Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2026 року заяву Гордєєвої В. Я. в частині відводу суддів Верховного Суду Дундар І. О., Ситнік О. М. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 18 лютого 2026 року залишено без розгляду.
Заяву ОСОБА_1 в частині відводу суддів Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Сердюка В. В., Фаловської І. М. від участі у розгляді заяви   ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 18 лютого 2026 року визнано необґрунтованою.
Заяву про відвід суддів Верховного Суду Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Сердюка В. В., Фаловської І. М. передано судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
Краснощокова Є. В., у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Сердюка В. В., Фаловської І. М. відмовлено.
Розгляд заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 18 березня 2026 року призначено до розгляду на 20 травня 2026 року.
Згідно протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів
від 19 травня 2026 року, у зв`язку із перебуванням у відпустці суддів 
Грушицького А. І. та Сердюка В. В. для розгляду заяви про виправлення описки визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М., суддів, які входять до складу колегії : Карпенко С. О., Мартєва С. Ю., Ситнік О. М., Фаловську І. М.
19 травня 2026 року Гордєєва В. Я. засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду повторно заяву про відвід суддів Дундар І. О., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Сердюка В. В., Ситнік О. М. та Фаловської О. М.
Заява обґрунтована тим, що колегія суддів, ухваливши постанову від 18 лютого 2026 року, порушила Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вимоги чинного законодавства, зокрема право позивача на справедливий суд та судовий захист.
Розглянувши заяву про відвід, перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов таких висновків.
Щодо заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ситнік О. М.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта 
статті 36 ЦПК України).
У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України 
«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, 
від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує, що відсутні обставини, які б свідчили про виявлення у судді Ситнік О. М., упередженості у справі. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.
За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність суддів. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.
Докази, які б свідчили про упереджене ставлення судді Ситнік О. М. до сторони 
у справі, заявником не надані і в матеріалах касаційного провадження відсутні.
Верховний Суд звертає увагу на те, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді (аналогічний висновок див., зокрема, в ухвалах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2024 року у справі 
№ 760/13291/20, від 16 квітня 2024 року у справі № 235/1298/20, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 
від 27 лютого 2024 року у справі № 216/5160/22, від 20 березня 2024 року у справі № 216/4601/20, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 761/6087/22 та від 24 квітня 2024 року у справі № 444/948/21).
Водночас, Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення суддів від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід суддів.
Щодо заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Сердюка В. В. та Дундар І. В.
Ураховуючи, що судді Верховного Суду Дундар І. О. та Сердюк В. В. не входять до складу колегії суддів, призначеної для розгляду заяви про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 18 лютого 2026 року у справі № 537/883/25, заява ОСОБА_1 про відвід суддів Дундар І. О. та Сердюка В. В. підлягає залишенню без розгляду.
Щодо заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Фаловської І. М..
Відповідно до частини п`ятої статті 39 ЦПК України, якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.
Як на підставу для відводу суддів Верховного Суду Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Фаловської І. М. заявник посилається на обставини, аналогічні викладеним у заяві ОСОБА_1 від 20 квітня 2026 року, яка вже була розглянута Верховним Судом, зокрема щодо порушення суддями права позивача на справедливий суд та судовий захист,а тому заява ОСОБА_1 в частині відводу суддів Верховного Суду Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Фаловської І. М. підлягає залишенню без рогляду.
Подання учасником справи повторних заяв про відвід із тотожних підстав, які вже були предметом судового розгляду та отримали належну правову оцінку, свідчить про недобросовісне користування процесуальними правами та може бути розцінене як зловживання ними.
Верховний Суд зазначає, що право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням, зокрема і у разі зловживання таким правом на звернення до суду.
Згідно із частиною третьою статті 44 ЦПК України якщо подання скарги визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити цю скаргу без розгляду або повернути скаргу.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необхідним попередити заявника, що у разі подання необґрунтованих, повторних або тотожних за змістом заяв Верховний Суд наділений правом вирішити питання про визнання зловживанням процесуальними правами та застосування заходів процесуального примусу 
у передбаченому ЦПК України порядку.
Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді Верховного Суду Ситнік О. М., тому відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.
Керуючись статтями 33, 36, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_1 в частині відводу суддів Верховного Суду 
Дундар І. О., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Сердюка В. В. Фаловської І. М. від участі у розгляді заяви  ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 18 лютого 2026 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, залишити без розгляду.
Попередити ОСОБА_1 про недопустимість зловживання процесуальними правами, зокрема шляхом подання необґрунтованих, завідомо безпідставних, повторних або тотожних за змістом заяв, та роз`яснити, що у разі вчинення таких дій Верховний Суд наділений правом застосувати заходи процесуального примусу у передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України порядку.
Заяву ОСОБА_1 в частині відводу судді Ситнік О. М. від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Верховного Суду від 18 лютого 2026 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України  в Полтавській області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнати необґрунтованою.
Заяву про відвід судді Верховного Суду Ситнік О. М. передати судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. М. Ігнатенко

Судді С. О. Карпенко

С. Ю. Мартєв

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська