Справа №551/424/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2026 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Вергун Н.В., 
за участю: секретаря судових засідань Курінної Я.М.,
представника позивача - адвоката Писарської В.Г., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області у порядку загального позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Шишацької селищної ради Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - ОСОБА_2 , про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - 

в с т а н о в и в:

29 квітня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Шишацької селищної ради Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 .
Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу у 2016 році, батько змінив місце проживання, останнє відоме місце його проживання - м. Полтава. Зважаючи на те, що батько зловживав спиртними напоями, уникав спілкування з дітьми, вони з братом ОСОБА_2 протягом останніх 10 років з батьком не спілкувалися. 
У березні 2026 року їй зателефонувала землевпорядник СТОВ « Воскобійники » та повідомила про смерть батька, який у 2014 році передав у оренду товариству, належну йому, земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Землевпорядником було рекомендовано звернутися до нотаріуса з метою подання заяви про прийняття спадщини, оскільки відповідно до умов договору у разі смерті фізично особи - орендодавця право на орендовану земельну ділянку переходить до спадкоємців ( п. 40 договору ). 
25 березня 2026 року з метою подання заяви про прийняття спадщини звернулася до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області. Однак, у прийнятті заяви було відмовлено через неподання заяви про прийняття спадщини протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, та ненадання відомостей про факт постійного проживання з померлим батьком. 

Ухвалою суду від 29 квітня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, у зв`язку з чим розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання о 09 год. 00 хв. 27 травня 2026 року ( а.с. 25 ). 

26 травня 2026 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої розгляд справи просив проводити у його відсутність з огляду на те, що він перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 . Позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи ( а.с. 34 – 37 ).

Ухвалою суду від 27 травня 2026 року підготовче провадження у справі закрито, її розгляд призначено по суті о 11 год. 00 хв. 12 червня 2026 року ( а.с. 40 ). 

09 червня 2026 року голова Шишацької селищної ради Полтавської області Тутка О.І. звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у відсутність представника відповідача, при вирішенні спору рада покладається на розсуд суду. 

11 червня 2026 року від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

За правилами ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
За таких обставин, суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутність сторін та третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору. 

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Писарська В.Г. просила позов ОСОБА_1 задовольнити, виходячи з обставин, що у ньому викладені. 

Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши фактичні обставини справи належними та допустимими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, керуючись принципом верховенства права, приходить до наступних висновків. 

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Полтаві помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено актовий запис № 1063 та повторно 19 березня 2026 року Полтавським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ( а.с. 20 ). 

Нині померлий ОСОБА_3 є батьком позивача, якій внаслідок реєстрації шлюбу 30 липня 2010 року присвоєно прізвище ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 07 січня 1989 року, виданим Воскобійницькою сільською радою Шишацького району Полтавської області, рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 15 грудня 2022 року у справі № 545/3674/22 ( а.с. 10 – 11 ).

Окрім того, нині померлий ОСОБА_3 є батьком третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується актовим записом про народження, виготовленого через Єдиний портал державних послуг « Дія » ( а.с. 12 ). 

Відповідно до довідки Воскобійницького старостинського округу виконавчого комітету Шишацької селищної ради Полтавської області № 100 від 20 березня 2026 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Воскобійники Миргородського району Полтавської області, згідно погосподарської книги № 6, номер об`єкта погосподарського обліку 331-1, був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 21 ). 

Згідно рішення десятої сесії шостого скликання Воскобійницької сільської ради від 25 жовтня 2011 року по впорядкуванню вулиць і номерів будинків по населених пунктах сільської ради в АДРЕСА_1 змінено номер будинку з 8 на АДРЕСА_1 ( ОСОБА_3 ) ( а.с. 22 ). 

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.6178 га, яка розташована на території Воскобійницької сільської ради Шишацького ( нині, - Миргородського ) району Полтавської області, номер запису про право власності - 4553662, дата та час реєстрації: 04.02.2014, 12:37 ( а.с. 14 ).

21 квітня 2014 року ОСОБА_3 , строком на п`ять років, уклав з СТОВ « Воскобійники » договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, загальною площе 2.6178 га ( а.с. 16 ).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речовинного права № 21201784 від 02 травня 2014 року, номер запису про інше речове право: 5538183, дата та час державної реєстрації:03.05.2014, 13:50, вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки, строк дії: договір укладено на п`ять років, орендар: СТОВ Воскобійники, орендодавець: ОСОБА_3 ( а.с. 19 ). 

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.6178 га.
У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

У силу ст.1216-1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.
Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Згідно із ст.ст.1268-1270ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Натомість, судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутися до суду з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини.

Із інформації приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Макаренко за вих. № 50/01-16 від 25 березня 2026 року, слідує, що ОСОБА_1 зверталася до приватного нотаріуса з усним зверненням щодо роз`яснення законодавства України щодо спадкових прав на майно, що залишилося після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у зв`язку з чим їй роз`яснено, що оформлення спадкових прав відбувається шляхом заведення спадкової справи до майна померлої особи та подальшою видачею свідоцтва про право на спадщину. Оскільки ОСОБА_1 не подала заяву про прийняття спадщини протягом строку для прийняття спадщини та не надала відомості про факт постійного проживання з померлим, рекомендовано звернутися з позовом до суду для визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини ( а.с. 23 ). 

Позивач у позовній заяві зазначає, що приватним нотаріусом повідомлено про неможливість прийняття заяви про прийняття спадщини після смерті батька з огляду на пропуск строку для подання такої заяви та відсутність даних щодо спільного проживання спадкоємця з спадкодавцем на момент смерті останнього. 

Разом з тим, нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.
На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження.
Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.
Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. ( ст.49 Закону України «Про нотаріат»).

Проте, попри посилання позивача на відмову у прийнятті заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_1 не надала до суду відповідних доказів, якими засвідчений цей факт.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування.

Пропуск такого строку позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.
Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній або приватній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , дошлюбне прізвище якої ОСОБА_5 , як дочка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , є спадкоємцем першої черги за законом на підставі ч. 1 ст. 1261 ЦК України.

Згідно з вимог ч.1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги за законом, яка бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем батьком ОСОБА_3 , мала б подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у строк шість місяців з дня відкриття спадщини, тобто дати смерті батька – ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У позовній заяві ОСОБА_1 як на підставу поважності причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_3 вказує на те, що у 2016 році батьки розірвали шлюб, батько змінив місце проживання та припинив будь – яке спілкування з дітьми через зловживання алкоголю.

Із змісту позовної заяви слідує, що про смерть батька вона дізналася у березні 2026 року з телефонної розмови з землевпорядником СТОВ « Воскобійники », яке орендувало у батька, належну йому, земельну ділянку. 

При цьому, суд звертає увагу на той факт, що до матеріалів позовної заяви долучено копію договору оренди від 21 квітня 2014 року, який укладений між СТОВ « Воскобіники » і ОСОБА_3 , строком на п`ять років, тобто до 2019 року включно. Даних про те, що термін дії договору продовжений матеріали справи не містять, а відтак суд ставить під сумнів твердження позивача, що з метою врегулювання договірних відносин, їй рекомендовано звернутись до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини. 

Позивач не заявляла клопотання про допит у судовому засіданні землевпорядника СТОВ « Воскобійники » на підтвердження викладених у позовній заяві обставин. Не посилається позивач у позовній заяві і на анкетні дані особи, яка, нібито, повідомила їй про смерть батька у березні 2026 року. 

Не містять матеріали справи й документальні дані про розірвання шлюбу між батьками позивача. За твердження останньої батьки розірвали шлюб у 2016 року, в той час як договір оренди земельної ділянки укладений у 2014 році, тобто під час перебування у шлюбі і мати позивача могла бути обізнаною про вчинені чоловіком правочини щодо нерухомого майна. 

Відсутні в матеріалах справи й дані про прийняття або неприйняття спадщини ОСОБА_2 – сином померлого ОСОБА_3 .

Оцінюючи поважність вказаних позивачем причин пропуску строку подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, суд приходить до висновку про те, що наведені позивачем ОСОБА_1 причини пропуску такого строку не є поважною причиною, яка б давала підстави для поновлення пропущеного строку, що узгоджується з вимогами ЦК України та правовими позиціями Верховного Суду у даній категорії справ.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі №459/295/16-ц, вказано, що відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15.

Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України ОСОБА_1 свої позовні вимоги не довела.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є недоведеними та задоволенню не підлягають.

Оскільки у задоволені позову відмовлено судові витрати, що складаються з сплати судового збору, у відповідності з вимогами п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача. 

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 5, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Шишацької селищної ради Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - ОСОБА_2 , про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса зареєстрованого та фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_4 ;

відповідач: Шишацька селищна рада Полтавської області, адреса місцезнаходження: 38000, Полтавська область, Миргородський район, сел. Шишаки, вул. Соборності, 2, код ЄДРПОУ 21048749; 

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено та проголошено 12 червня 2026 року.

Головуючий суддя: