УХВАЛА
07 травня 2026 року 
м. Київ
справа № 2-4087/09
провадження № 61-6001ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 22 квітня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,
ВСТАНОВИВ:
У 2009 році ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2009 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме незавершених будівництвом друкарні та офісних приміщень, що розташовані на АДРЕСА_1 , від 05 березня 2009 року. Визнано за ОСОБА_2 право власності на незавершені будівництвом друкарню та офісні приміщення, що розташовані на АДРЕСА_1 .
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, особа, яка не брала участі у справі, але вважала, що суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профкапітал» 09 квітня 2024 року подало апеляційну скаргу, в якій також просило суд поновити йому строк на апеляційне оскарження рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2009 року.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 02 травня 2024 року поновлено особі, яка не брала участі у справі, - ТОВ «ФК «Профкапітал» строк на апеляційне оскарження рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2009 року. Відкрито апеляційне провадження у справі № 2-4087/09. Постановлено направити матеріали апеляційного провадження 22-ц/802/523/24 у справі 
№ 2-4087/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності до Луцького міськрайонного суду Волинської області для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження. Зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою 
ТОВ «ФК «Профкапітал» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2009 року до надходження відновленого втраченого судового провадження.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 червня 2024 року відновлено втрачене судове провадження у справі № 2-4087/09 у частині наступних документів: рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2009 року у справі № 2-4087/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності; договору купівлі-продажу від 05 березня 2009 року, який був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; акта приймання-передачі від 05 березня 2009 року, який був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 27 серпня 2024 року апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, - ТОВ «ФК «Профкапітал» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2009 року закрито.
Постановою Верховного Суду від 22 січня 2025 року у задоволенні клопотання представника ТОВ «ФК «Профкапітал» - адвоката Бєлкіна Л. М. про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовлено. Касаційну скаргу ТОВ «ФК «Профкапітал» задоволено. Ухвалу Волинського апеляційного суду від 27 серпня 2024 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Постановою Волинського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Профкапітал» задоволено. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2009 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 22 січня 2025 року ухвалу Волинського апеляційного суду від 02 травня 2024 року та постанову Волинського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження.
Постановою Волинського апеляційного суду від 04 травня 2026 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Профкапітал» задоволено. Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2009 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.
У травні 2025 року ОСОБА_3 , як особа яка не брала участі у справі, але вважала, що суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Волинського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року.
Постановою Верховного Суду від 05 листопада 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Ухвалу Волинського апеляційного суду від 02 травня 2024 року та постанову Волинського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 29 грудня 2025 року до участі у справі залучено ОСОБА_3 , як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.
У березні 2026 року третя особа ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на ухвалу Луцького міськрайонного суд від 27 червня 2024 року про відновлення втраченого судового провадження у цій справі.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 03 квітня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про поновлення строку апеляційного оскарження. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою третьої особи ОСОБА_3 , поданою його представником ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 червня 2024 року про відновлення втраченого судового провадження у цій справі. 
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 22 квітня 2026 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області 
від 27 червня 2024 року про відновлення втраченого судового провадження у справі № 2-4087/09.
30 квітня 2026 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою (надійшла до суду 04 травня 2026 року), в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Волинського апеляційного суду від 22 квітня 2026 року та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
Касаційна скарга мотивована тим, що мотивована тим, що відмовляючи у відкритті апеляційного провадження на підставі частини другої статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи судом першої інстанції, копію ухвали суду першої інстанції він не отримував. 
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.
Право на апеляційний перегляд справи, яке гарантовано Конституцією України, реалізується у порядку, передбаченому процесуальним законом.
Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Статтею 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій  статті 358 цього Кодексу.
Відповідно до приписів пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України 
суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження 
у справі, якщо: скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву 
про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Частиною другою статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
Аналіз вказаної процесуальної норми дає підстави для висновку, що сплив річного строку з дня складання повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто, законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку. Строк, передбачений частиною другою статті 358 ЦПК України, є присічним і поновленню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктами 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України.
Такий висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 серпня 2020 року у справі № 523/1781/16-ц, від 18 листопада 2020 року у справі № 493/1858/16-ц, від 30 червня 2021 року у справі № 613/1166/15-ц, від 01 грудня 2021 року у справі № 171/506/15, від 23 листопада 2022 року у справі № 754/2141/19, від 30 листопада 2022 року у справі № 761/30419/19, від 30 січня 2023 року у справі № 761/21976/21, від 15 лютого 2023 року у справі № 208/805/20, від 24 квітня 2023 року у справі № 755/19216/18, від 05 квітня 2023 року у справі № 465/3861/16-ц.
У разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, особа, яка подає скаргу, має довести, а апеляційний суд перевірити наявність випадків, передбачених пунктами 1-2 вказаної норми (постанова Верховного Суду від 27 березня 2020 року у справі № 296/3261/17).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 вересня 2024 року в справі № 490/9587/18 (провадження № 14-29цс24) зазначено, що особа, не повідомлена про розгляд справи (пункт 1 частини другої статті 358 ЦПК України), - це особа, яку не сповістили про наявність судового провадження в справі і яка, відповідно, не знала/не могла знати про розгляд справи.
У разі відсутності обставин непереборної сили ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу. 
Також у постановах Верховного Суду від 27 січня 2021 року в справі № 201/13990/15-ц, від 29 січня 2021 року в справі № 308/2739/16-ц, від 21 червня 2023 року в справі № 202/32361/13-ц вказано, що під неповідомленням особи про розгляд справи розуміються випадки, коли учасник справи взагалі ніяким чином не повідомлявся судом і не знав про наявність справи в провадженні суду. Однак до таких випадків не може бути віднесено неповідомлення особи про окреме судове засідання в справі, навіть якщо в цьому засіданні було ухвалено рішення (за умови, що матеріалами справи безспірно підтверджується факт обізнаності особи про розгляд судом справи та її участь у ній).
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 , суд апеляційної інстанції встановив, що апеляційна скарга на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 червня 2024 рокуподана відповідачем 17 квітня 2026 року, тобто після спливу більше одного року з дня ухвалення судового рішення.
Суд апеляційної інстанції встановив, що матеріали справи містять докази направлення відповідачу ОСОБА_5 копії ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 травня 2024 року про відкриття провадження у справі щодо відновлення втраченого судового провадження та призначення до розгляду справи на 27 червня 2024 року о 11 год. 30 хв., яку він отримав 03 червня 2024 року відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
У касаційній скарзі  ОСОБА_5 заперечує факт підписання ним рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення у цій справі.
Проте Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що напис про одержання поштового відправлення учасником справи, в якому зазначене його прізвище, зроблений працівником поштового зв`язку, зазвичай є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатом. Таке переконання ґрунтується на презумпції добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків. Однак таку презумпцію може бути поставлено під сумнів і спростовано (постанови Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 222/1402/16-ц, від 04 березня 2021 року у справі № 910/6835/20, від 30 серпня 2023 року у справі № 910/10477/22).
Оскільки заявником не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаної презумпції, суд касаційної інстанції не знаходить підстав для сумніву в достовірності відомостей, зазначених у поштовому повідомленні, доданому заявником до касаційної скарги.
Разом з цим, колегія суддів враховує, що після постановлення Луцьким міськрайонним судом Волинської області ухвали від 27 червня 2024 року про відновлення втраченого судового провадження, справа неодноразово переглядалась судами апеляційної та касаційної інстанції, які направляли свої судові рішення заявнику за адресою його місця реєстрації. 
З огляду на вказані обставини, враховуючи, що апеляційну скаргу подано після спливу одного року з моменту винесення оскаржуваного судового рішення, а апеляційна скарга відповідача не містила відомостей щодо наявності обставин, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову 
у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Доводи поданої касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції. 
На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема статті 358 ЦПК України, не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга
ОСОБА_5 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 22 квітня 2026 року (не відноситься до переліку ухвал, якими закінчено розгляд справи)є необґрунтованою.
Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 22 квітня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович