ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2026 р. 	Справа № 520/20949/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: П`янової Я.В. , Бегунца А.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2025 (головуючий суддя І інстанції: Ніколаєва О.В.) по справі № 520/20949/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пларіум Юкрєйн" 
до  Державної податкової служби України 
про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Пларіум Юкрєйн" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило:
- визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України № 982/ІПК/99-00-24-03-03 від 25.02.2025;
- зобов`язати Державну податкову службу України надати нову індивідуальну податкову консультацію з питання, поставленого у зверненні ТОВ «Пларіум Юкрєйн» про надання індивідуальної податкової консультації від 12.02.2025 вих. № 2025/02/12-1, з урахуванням висновків суду.
Позовні вимоги обґрунтовані незгодою позивача з висновками індивідуальної податкової консультації від 25.02.2025, яка, на думку позивача, суперечить нормам пп. 14.1.48. п. 14.1. ст. 14, п. 167.2. ст. 167 та пп. а) пп. 170.141.2. п. 170.141. ст. 170 ПК України.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2025 позов задоволено.
ДПС України (далі - відповідач), не погодившись із судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просила його скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у спірних правовідносинах відповідач виконав вимоги ст. 52 ПК України та надав позивачу податкову консультацію, яка містить необхідну інформацію і надає відповідь на зазначеному у зверненні питанні.
Зокрема, вказує, що у розумінні КЗпП та ПК України дохід у вигляді заробітної плати виплачується роботодавцем на користь найманого працівника за трудовим договором і за виконану таким працівником роботу.
Разом з тим відповідно інформації, яка наведена у зверненні ТОВ «Пларіум Юкрейн», суб`єкт господарювання як резидент Дія Сіті виплачує на користь мобілізованого працівника дохід у вигляді добровільної виплати, який не пов`язаний з виконанням трудової функції таким працівником, а також не є середнім заробітком у розумінні абзацу 1 ст. 119 КЗпП, що дозволяє зробити висновок про відсутність підстав вважати зазначені добровільні виплати як заробітна плата.
Отже, дохід у вигляді добровільної виплати, який виплачується резидентом Дія Сіті на користь мобілізованого працівника, оподатковується податком на доходи фізичних осіб за ставкою 18 відсотків.
Враховуючи вищезазначене, вказує, що спірна податкова консультація не суперечить нормам ПК України, отже не є протиправною, що не враховано судом першої інстанції.
Крім того, зауважує, що судом не взято до уваги, що індивідуальна податкова консультація надається платнику податків для правильності застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акта у межах їхньої компетенції з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності, має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому така консультація надана. При цьому, надаючи податкову консультацію, контролюючий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування.
Позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, відзиву на неї дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що 12.02.2025 ТОВ «Пларіум Юкрєйн» направило до ДПС України звернення про надання індивідуальної податкової консультації, в якому просило надати відповідь та рекомендації з наступного питання:
- за якою ставкою податку на доходи фізичних осіб в розумінні пункту 167.2 статті 167 та підпункту а) підпункту 170.14-1.2 пункту 170.14-1 статті 170 ПК України повинні оподатковуватися нарахування за невідпрацьований час у зв`язку з виконанням державних або громадських обов`язків у вигляді добровільної виплати мобілізованим працівникам, що виплачуються ТОВ «Пларіум Юкрєйн» – резидентом Дія Сіті, на користь найманого працівника, якщо така виплата здійснюється на виконання положень Колективного договору?.
25.02.2025 ДПС України видала позивачу індивідуальну податкову консультацію за вихідним №982/ІПК/99-00-24-03-03, в якій зазначила, зокрема, наступне: якщо юридичною особою дотримуються вимоги абзацу 1 статті 119 Кодексу законів про працю України, а саме - виконання державного та громадського обов`язку здійснюється у робочий час та виплачується середній заробіток, то сума такого заробітку може включатися до фонду додаткової заробітної плати. Разом з тим, відповідно до інформації яка наведена у зверненні, ТОВ «Пларіум Юкрєйн» як резидент Дія Сіті виплачує на користь мобілізованого працівника дохід у вигляді добровільної виплати, який не пов?язаний з виконанням трудової функції таким працівником, а також не є середнім заробітком у розумінні абзацу 1 статті 119 Кодексу законів про працю України, що дозволяє зробити висновок про відсутність підстав вважати зазначені добровільні виплати як заробітна плата. 
Відповідно до пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 18% бази оподаткування у випадках, прямо зазначених розділом ІV Податкового кодексу України. 
Враховуючи викладене, дохід у вигляді добровільної виплати, який виплачується резидентом Дія Сіті на користь мобілізованого працівника, оподатковується податком на доходи фізичних осіб за ставкою 18% .
Позивач вважаючи, що вказана консультація не відповідає вимогам законодавства, звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що висновки відповідача, викладені в індивідуальній податковій консультації суперечать положенням Податкового кодексу України, що свідчить про її протиправність.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції вважав за можливе скасувати спірну індивідуальну податкову консультацію та зобов`язати ДПС України надати нову індивідуальну податкову консультацію з питання, поставленого у зверненні ТОВ «Пларіум Юкрєйн» з урахуванням висновків суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до пп. 14.1.1721 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкова консультація роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.
Згідно з пунктами 52.1 - 52.2 ст. 52 ПК України, за зверненням платників податків у паперовій або електронній формі контролюючий орган, визначений підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, надає їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.
Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.
За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі. Консультація, надана в письмовій або електронній формі, обов`язково повинна містити назву - індивідуальна податкова консультація, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства (п. 52.3 ст. 52 ПК України).
Таким чином, одним із обов`язкових елементів індивідуальної податкової консультації є висновок з питань практичного використання норм податкового законодавства.
За приписами п. 53.2 ст. 53 ПК України платник податків може оскаржити до суду надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій або електронній формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору. Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.
Колегія суддів зазначає, що податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (пункт 52.2 ст. 52 ПК України).
Отже, індивідуальна податкова консультація за своєю правовою природою є фактично відповіддю контролюючого органу платнику податків на його питання, яка повинна містити конкретні роз`яснення такому платнику практичної форми та/або моделі його поведінки у визначеному колі податкових правовідносин.
З аналізу наведених вище норм вбачається, що податкова консультація (індивідуальна), як методична й практична допомога платнику податків при виконанні ним податкового обов`язку, фактично, за всіма процедурами (нарахування та сплата платежів, пені, штрафних санкцій, оскарження дій контролюючих органів тощо):
1) надається платнику податків для правильності практичного застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акту з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності;
2) має індивідуальний характер і може використовуватися лише платником податків, якому така консультація надана;
3) не може встановлювати (змінювати чи припиняти) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування;
4) має мету - викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту конкретної правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.
При цьому платнику податків надано право оскаржити до суду, як правовий акт індивідуальної дії, податкову консультацію контролюючого органу у випадку, якщо вона, на його думку, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору. Визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.
Виходячи із змісту положень наведених вище норм ПК України, обов`язковими складовими письмової податкової консультації є:
- опис питань, що порушуються платником податків;
- обґрунтування застосування норм законодавства з урахуванням фактичних обставин, вказаних у зверненні платника податків;
- висновок з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.
Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 22 жовтня 2019 року по справі №520/10111/18.
Судом встановлено, що позивач здійснює господарську діяльність у сфері комп`ютерного програмування, видання комп`ютерних ігор та є платником податку на прибуток на загальних підставах (не є платником податку на прибуток на особливих умовах).
На підставі наказу Міністерства цифрової трансформації України від 15.02.2022 №ДС9, ТОВ «Пларіум Юкрєйн» набуло статус резидента Дія Сіті з 15.02.2022 (запис в Реєстрі Дія Сіті №13 від 15.02.2022).
Так, організаційні, правові та фінансові засади функціонування правового режиму Дія Сіті визначаються Законом України від 15.07.2021 № 1667-IX «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні» (далі – Закон № 1667).
Частиною 1 статті 5 Закону № 1667 встановлено, що резидентом Дія Сіті може бути юридична особа, зареєстрована на території України в установленому законодавством України порядку, незалежно від її місцезнаходження та місця провадження господарської діяльності, яка відповідає, зокрема таким вимогам:
- розмір середньої місячної винагороди залученим працівникам та гіг- спеціалістам, починаючи з календарного місяця, наступного за календарним місяцем, в якому набуто статус резидента Дія Сіті, кожного календарного місяця становить не менше, ніж еквівалент 1200 євро за офіційним курсом гривні щодо євро, встановленим Національним банком України станом на перше число відповідного календарного місяця;
- середньооблікова кількість працівників та гіг-спеціалістів юридичної особи (у разі залучення) за підсумкам кожного календарного місяця, починаючи з наступного за календарним місяцем, в якому юридичною особою набуто статус резидента Дія Сіті, становить не менше дев`яти осіб.
Положеннями ст. 167 ПК України встановлено ставки податку, відповідно до якої: ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами (пункт 167.1 статті 167 Податкового кодексу України); ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування у випадках, прямо визначених цим розділом (пункт 167.2 статті 167 Податкового кодексу України).
В той же час, пп. 170.14-1.2 п. 170.14-1 ст. 170 ПК України встановлено, що за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу, оподатковуються доходи платника податку – спеціаліста резидента Дія Сіті, що нараховуються (виплачуються) на його користь резидентом Дія Сіті починаючи з календарного місяця, наступного за календарним місяцем, в якому набуто статус резидента Дія Сіті, у вигляді: 
а) заробітної плати; 
б) винагороди за гіг-контрактом, укладеним у порядку, передбаченому Законом України «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні», у тому числі винагороди за створення та перехід прав на твори, створені за замовленням; 
в) авторської винагороди за створення службового твору та перехід прав на службові твори. 
Доходи спеціалістів резидента Дія Сіті, передбачені підпунктами «а» - «в» цього підпункту, що були нараховані (виплачені) у календарному місяці, в якому набуто статус резидента Дія Сіті, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до пп. 164.1.2 пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід – будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду
Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.
Відповідно до пп. 164.2.1-164.2.2, пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема: доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту); суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору.
Враховуючи викладене, доходи платника податку – спеціаліста резидента Дія Сіті, що виплачуються на його користь резидентом Дія Сіті у вигляді заробітної плати, винагороди за гіг-контрактом оподатковуються за ставкою 5 відсотків з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому прийнято рішення уповноваженим органом про набуття юридичною особою статусу резидента Дія Сіті та відповідно внесення таких відомостей до реєстру Дія Сіті (якщо розмір такого загального оподатковуваного річного доходу не перевищує встановлений підпунктом 170.141.3 пункту 170.141 статті 170 ПК України).
В свою чергу, пп. 14.1.48 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що заробітна плата для цілей розділу IV цього Кодексу – це основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв`язку з відносинами трудового найму згідно із законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата – це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України «Про оплату праці» і включає в себе:
- основну заробітну плату – винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;
- додаткову заробітну плату – винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій;
- інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Судом встановлено, що ДПС України в ІПК зазначило, що ТОВ «Пларіум Юкрєйн», як резидент Дія Сіті виплачує на користь мобілізованих працівників дохід у вигляді добровільної виплати, який не пов`язаний з виконанням трудової функції таким працівником, а також не є середнім заробітком у розумінні абзацу 1 ст. 119 КЗпП України. Як наслідок, відсутні підстави вважати відповідні добровільні виплати як заробітна плата, а отже такі слід оподатковувати податком на доходи фізичних осіб за ставкою 18%.
Натомість, позивач вважає, що добровільна виплата мобілізованим працівникам, яка здійснюється роботодавцем на підставі трудових відносин та на виконання Колективного договору фактично є складовою заробітної плати у складі інших заохочувальних та компенсаційних виплат, які слід оподатковувати податком на доходи фізичних осіб за ставкою 5%.
З цього приводу, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 97 КЗпП України та ст. 15 Закону України «Про оплату праці» визначено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами і організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про колективні договори і угоди» зміст колективного договору визначається сторонами в межах їх компетенції, зокрема щодо нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій тощо), встановлення гарантій, компенсацій, пільг. Тобто, всі умови оплати праці своїх працівників, серед іншого, і виплати стимулюючого та заохочувального характеру, підприємства визначають самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством.
Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції роботодавцю та його трудовому колективу законодавцем надано право самостійно встановлювати в колективному договорі умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат працівникам.
Як зазначив суд першої інстанції та не заперечував відповідач, ТОВ «Пларіум Юкрєйн» у колективному договорі на 2024 – 2028 визначило, що за наявності фінансових можливостей та наявності прибутку Товариство надає працівникам наступні заохочувальні та компенсаційні виплати, зокрема: нарахування за невідпрацьований час у зв`язку з виконанням державних або громадських обов`язків у вигляді добровільної виплати мобілізованим працівникам. 
Тобто, нарахування за невідпрацьований час у зв`язку з виконанням державних або громадських обов`язків у вигляді добровільної виплати мобілізованим працівникам, яка здійснюється ТОВ «Пларіум Юкрєйн», як резидентом Дія Сіті, у зв`язку з трудовими відносинами і на підставі Колективного договору, відноситься до фонду заробітної плати у складі інших заохочувальних та компенсаційних виплат.
В розумінні ч. 3 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» та підпункту 2.3.1 пункту 2.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України № 5 від 13.01.2004 добровільні виплати, які здійснюються позивачем мобілізованим працівникам, є нарахуваннями за невідпрацьований час, які не передбачені чинним законодавством, належать до інших заохочувальних та компенсаційних виплат і відповідно входять до структури заробітної плати.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції зробив наступні висновки:
нарахування за невідпрацьований час у зв`язку з виконанням державних або громадських обов`язків у вигляді добровільної виплати позивачем мобілізованим працівникам, є заробітною платою в розумінні підпункту 14.1.48 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України; 
такі нарахування здійснюються позивачем, як резидентом Дія Сіті, у зв`язку з трудовими відносинами на підставі Колективного договору; 
такі виплати мобілізованим працівникам відносяться до структури фонду заробітної плати у складі інших заохочувальних та компенсаційних виплат, і відповідно підлягають оподатковуванню податком на доходи фізичних осіб за ставкою 5%.
При цьому, суд першої інстанції при вирішенні справи врахував іншу ІПК №3607/ІПК/99-00-24-03-03 від 01.07.2025, надану на звернення іншої юридичної особи зі схожих питань, в якій податковий орган зазначив, що у разі якщо резидент Дія Сіті відповідає вимогам, визначених пп. 2, 3 частини першої ст. 5 Закону України від 15 липня 2021 року №1667-IX «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні» (далі - Закон №1667) та дохід у вигляді щомісячної добровільної виплати виплачується на користь мобілізованих працівників відповідно до умов колективного договору, то сума таких виплат включається до заробітної плати зазначених працівників та оподатковується податком на доходи фізичних осіб за ставкою 5 відсотків.
Подібні висновки щодо практичного застосовування норм податкового законодавства надані Державною податковою службою України і в ІПК №4335/ІПК/99-00-24-03-03 від 12.08.2025, відповідно до якої добровільні виплати, у тому числі у розмірі матеріальної допомоги, які здійснюються підприємством мобілізованим працівникам на регулярній основі, є нарахуваннями за невідпрацьований час, які не передбачені чинним законодавством, і належать до інших заохочувальних та компенсаційних виплат в розумінні частини третьої ст. 2 Закону №108 та пп. 2.3.1 п. 2.3 Інструкції №5, і відповідно входять до структури заробітної плати.
В свою чергу, апелянтом не зазначено ні суду першої, ні апеляційної інстанції підстав неможливості саме позивача здійснювати оподаткування доходу у вигляді добровільної виплати, який виплачується резидентом Дія Сіті на користь мобілізованого працівника, податком на доходи фізичних осіб за ставкою 5%, враховуючи протилежні висновки інших ІПК. 
Крім того, апелянтом при наданні ІПК не враховано і положення Колективного договору, яким спірні виплати віднесено до заохочувальних та компенсаційних виплат.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції вірно зазначив, що висновки, які містяться в індивідуальній податковій консультації суперечать положенням ПК України.
Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В силу ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, відповідач правомірності свого рішення належним чином не довів.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач при прийнятті спірної податкової консультації діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені ПК України, без дотримання вимог ч.2 ст.2 КАС України, отже, наявні підстави для її скасування.
Відповідно до п. 53.2 ст. 53 ПК України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому у паперовій або електронній формі індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.
Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.
Протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов`язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.
Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, в силу приписів ст. 53 ПК України після скасування спірної податкової консультації та набрання рішенням законної сили у цій справі, у податкового органу виникає безальтернативний обов`язок щодо надання нової податкової консультації, з урахуванням висновків суду.
Як наслідок, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про зобов`язання Державну податкову службу України надати нову індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків суду
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2025 по справі № 520/20949/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	Я.В. П`янова   А.О. Бегунц