Справа № 523/13248/25 
Провадження № 2/386/222/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
29 квітня 2026 року
Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді - Червоненка Д.В.,
за участю секретаря судового засідання – Онуфрак В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі. Голованівськ Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
встановив :
Представник позивача - адвокат Столітній М.М., звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 18.12.2022 рокуміж ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором укладено Договір №6193638 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Сума наданого відповідачу кредиту становила 8 800,00 грн. строком на 360 днів (13.12.2023 дата останнього платежу по кредиту), періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 24 днів. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало повністю та надало йому кредит в сумі 8 800,00 грн. шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Первісним кредитором, 25.09.2023 року ТОВ «Авентус Україна» на підставі Договору факторингу № 25.09/23-Ф за плату відступило, а ТОВ «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до Відповідача.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань виникла заборгованість у розмірі 37 519,68 грн., яка складається з: 8 800,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14 710,08 грн. - заборгованість за процентами, 14 009,60 грн. - нараховані позивачем проценти за 80 календарних днів, яку просить стягнути з відповідача, також просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. 
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Заперечень щодо заочного розгляду справи не висловлював.
Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позов не подавав.
За таких обставин, враховуючи неявку відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача, відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст. 280 282 ЦПК України. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною першою статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст. 625 ЦК України). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У відповідності до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтями 1048 та 1049 ЦК України визначено що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової кошти вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові .
Зі змісту ч. 1 ст. 207 ЦК України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Судом встановлено, що 18.12.2022 рокуміж ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором укладено Договір №6193638 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до умов договору сума наданого відповідачу кредиту складає 8 800,00 грн. на строк 360 днів, періодичність сплати процентів кожні 24 днів, процентна ставка – фіксована, проценти нараховуються за стандартною та/або зниженою процентною ставкою в залежності від умов, що детально відображено в договорі.
Факт надання відповідачу кредитних коштів позивач підтверджує довідкою, наданою директором ТОВ «ПЕЙТЕК» про перерахування 18.12.2022 року 8 800, 00 грн.
Крім того встановлено, що ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за вказаним договором виконало та 18.12.2022 року перерахувало на картковий рахунок відповідача 8 800,00 грн., що підтверджується інформацією, наданою АТ " Універсал Банк`на виконання ухвали про витребування доказів. 
Згідно з наданим ТОВ «Авентус Україна» розрахунком заборгованість відповідача за кредитним договором №6193638 від 18.12.2022 року станом на 24.09.2023 року складає 23 510,08 грн., з них 8 800,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14 710,08 грн. - заборгованість за процентами.
Також з даного розрахунку вбачається, що відповідачем не здійснено виплат у період з 18.12.2022 по 24.09.2023 на рахунок первісного кредитора. 
Згідно договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25.09.2023 року ТОВ «Авентус Україна» відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до Відповідача по Кредитному договору № 6193638 від 18.12.2022 року.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників додаток № 1 до Договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25.09.2023 року ТОВ «ФК « Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги за Договором № 6193638, боржником за яким являється ОСОБА_1 ..
На момент набуття позивачем права грошової вимоги до ОСОБА_1 загальна сума заборгованості за Договором № 6193638 становила 23 510,08 грн., з них 8 800,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 14 710,08 грн. - заборгованість за процентами, 
Згідно з наданим позивачем розрахунком останнім, відповідно до умов договору №6193638 від 18.12.2022 року, відповідачу за 80 календарних днів (25.09.2023 -13.12.2023) нараховані проценти за користування грошовими коштами в сумі 14 009,60 грн. (процентна ставка 1,99%).
Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю« Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». 
Отже, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 37 519,68 грн., а відтак позовні вимоги суд вважає підставними та обґрунтованими, тому вони підлягають задоволенню. Щодо застосування приписів частин 10 та 11 статті 265 ЦПК України, суд зазначає наступне.           Відповідно до ч.ч. 10, 11 статті 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.       Нарахування пені або відсотків у порядку ч.ч. 10, 11 статті 265 ЦПК України ґрунтується на підставі тих самих норм матеріального права, які є підставою для задоволення позову про стягнення відсотків або пені за порушення виконання зобов`язання. Тобто це ті самі заходи відповідальності, але продовжені на наступний період часу, протягом якого зобов`язання не виконується.  
Разом з тим, згідно з пунктами 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).   Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України оголошено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який діє на даний момент.  Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відмову у застосуванні приписів частин десятої та одинадцятої статті 265 ЦПК України та стягненні інфляційних втрат і 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України, адже наразі діє норма про звільнення позичальника від відповідальності, визначеної цією нормою.
Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору.
У відповідності до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
Крім того, позивачем понесені витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги у розмірі 10 000, 00 грн., на підтвердження яких позивачем до позовної заяви додано договір про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024 року, акт №8890 прийому – передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року, заявка №8890 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року здійснену 19.05.2025 року, рахунок про оплату №8890-16/06-2025 від 16.06.2025 року адвокату Столітньому М.М. вартості послуг за надання правової допомоги в розмірі 10 000 грн..
Отже, з відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 10 000, 00 грн., адже клопотань про їх зменшення від відповідача не надходило.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 23, 81, 83, 89, 141, 133, 263-265, 280-282, 284 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» загальну суму заборгованості 37 519,68 грн., судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 422, 40 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн., а всього 49 962,08 грн.. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Д. В. Червоненко