Справа № 420/5978/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому позивач просить: стягнути з ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь місцевого бюджету в рахунок погашення податкового боргу в сумі 492101,56 грн, а саме: 338970,79 грн. орендної плати з фізичних осіб (50 18010900 місцевий бюджет), 153130,77 грн. земельного податку з фізичних осіб (50 18010700 місцевий бюджет).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_1 є платником податків у визначенні п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України, та станом на дату звернення до суду згідно Довідки про суми податкового боргу, розрахунку податкового боргу та інтегрованої картки платника податків, має заборгованість по таким податкам: 338970,79 грн. з орендної плати з фізичних осіб (50 18010900 місцевий бюджет), 153130,77 грн. з земельного податку з фізичних осіб (50 18010700 місцевий бюджет). Позивач вказує, що боржнику відповідно до вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України направлялась податкова вимога форми «Ф» від 13.07.2023 року № 0005134-1306-1429. Проте, відповідачем заборгованість не погашено, що стало підставою звернення до суду з даним позовом в порядку п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України.
На виконання вимог ч.4 ст.171 КАС України судом направлено запит до Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області про реєстрацію місця проживання відповідача.
Ухвалою від 03.03.2025 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідач отримала особисто 15.03.2025 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованого відправлення (а.с.43). 
Від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило.
Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що згідно Довідки про суми податкового боргу, розрахунку податкового боргу та інтегрованої картки платника, складених за підписом податкового керуючого, станом на 09.01.2025 року відповідач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) має заборгованість за платежем 18010900 «Орендна плата з фізичних осіб» та 18010700 «Земельний податок з фізичних осіб» у загальному розмірі 492101,56 грн.
Зазначена заборгованість виникла у відповідача на підставі нарахувань згідно податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС в Одеській області, а саме:
Орендна плата з Фізичних осіб (50 18010900 місцевий бюджет), сума боргу 338970.79 грн.:
- ППР (форми «Ф») №1090416-2411-1423-ПА48060090000097375 від 17.04.2024, нараховано 325420,43 грн., за період 2024 рік, строк сплати 16.07.2024, сплачено 0,00 грн., сума боргу 325420,43 грн.;
- ППР (форми «Ф») №1090417-2411-1423-ПА48060090000097375 від 17.04.2024, нараховано 13550,36 грн., за період 2024 рік, строк сплати 16.07.2024, сплачено 0,00 грн., сума боргу 13 550,36 грн.
Земельний податок з фізичних осіб (50 18010700 місцевий бюджет), сума боргу 153130,77 грн.
- ППР (форми «Ф») №237099-2411-1423-ПА48060090000097375 від 03.05.2024, нараховано 76461,47 грн., за період 2024 рік, строк сплати 18.08.2024, сплачено 0,00 грн., сума боргу 76461,47 грн.;
- ППР (форми «Ф») №237100-2411-1423-ПА48060090000097375 від 03.05.2024, нараховано 13984,85 грн., за період 2024 рік, строк сплати 18.08.2024, сплачено 0,00 гри., сума боргу 13984,85 грн.;
- ППР (форми «Ф») №237101-2411-1423-ПА48060090000097375 від 03.05.2024, нараховано 62684,45 грн., за період 2024 рік, строк сплати 18.08.2024, сплачено 0,00 гри., сума боргу 62684,45 грн.
Вказані податкові повідомлення-рішення направлялись рекомендованим листом на податкову адресу платника податків станом на дату їх прийняття, а саме: АДРЕСА_1 , та були отримані відповідачем особисто про, що свідчить особистий підпис в повідомлені про вручення поштового відправлення.
Відповідачем не надано до суду та матеріали справи не містять доказів оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень в адміністративному та/або судовому порядку.
Відповідно до корінця податкової вимоги форми «Ф» від 13.07.2023 року № 0005134-1306-1429 Головне управління ДПС у Миколаївській області склало та виставило платнику податків ОСОБА_1 податкову вимогу. Вказана податкова вимога з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилалася рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яка була отримана відповідачем особисто про, що свідчить особистий підпис в повідомлені про вручення поштового відправлення з календарним штемпелем АТ «Укрпошта» (відділення 65069) 24.07.2023.
Доказів оскарження вказаної податкової вимоги матеріали справи не містять.
Враховуючи те, що сума боргу перед бюджетом самостійно не сплачена, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до ст.ст. 67, 68 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори у порядку та у розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції та законів України.
Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності справляється відповідно до вимог ст. 288 ПКУ.
Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п. 288.3 ст. 288 ПКУ).
Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.4 ст. 284 ПКУ).
Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1 ст. 288 ПКУ).
Платниками орендної плати є фізичні особи, які уклали з відповідним органом місцевого самоврядування (сільською, селищною, міською радою, радою об`єднаної територіальної громади) або органом виконавчої влади договір оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за місцем розташування такої земельної ділянки.
Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 ПК (п. 288.7 ст. 288 ПК).
З урахуванням норм абзацу першого п. 286.5 ст. 286 та п. 288.7 ст. 288 ПК нарахування фізичним особам сум орендної плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному ст. 42 ПК до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному ст. 58 ПК.
Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Порядок справляння податку на землю врегульовано розділом XII податок на майно Податкового кодексу України.
Склад податку на майно включає в себе плату за землю (265.1.3 ПК України).
Згідно п.269.1. ст.269 ПК України платниками плати за землю є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування; платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.
Відповідно ст.270 ПК України об`єктами оподаткування платою за землю є; земельні ділянки, які перебувають у власності; земельні частки (паї), які перебувають у власності; земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебувають у володінні па праві постійного користування; об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.
Базою оподаткування є: 271.1.1. ПК України нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; 271.1.2. ПК України площа земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено.
Згідно до статті 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
Відповідно до п.287.1 ст.287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.
Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться контролюючими органами за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), щороку до 1 травня (287.2. ПК України).
Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п.287.3. ст.287 ПК України).
Згідно з п. 271.2 ст. 271 Податкового кодексу України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
Відповідно до приписів п. 289.2 ст. 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.
Ставка земельного податку може розраховуватись з урахуванням нормативної оцінки земель або ж без такої.
Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Фізичним особам (громадянам) нарахування сум земельного податку і орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (далі - орендна плата) проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки) па підставі:
- даних державного земельного кадастру;
- поданих платником земельного податку до контролюючого органу правовстановлюючих документів на земельну ділянку (у разі відсутності відомостей у базах даних ДПС);
- отриманої від органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформації щодо укладених договорів оренди землі з фізичними особами (громадянами);
- поданих фізичними особами (громадянами) заяв про застосування пільги по земельному податку.
Контролюючий орган надсилає (вручає) податкові повідомлення-рішення про внесення земельного податку або орендної плати платнику за місцем його реєстрації до 01 липня поточного року.
Суми земельного податку та орендної плати, зазначені в податкових повідомленнях- рішеннях, підлягають сплаті протягом 60 днів з дня їх вручення.
Відповідно до пп.16.1.3, 16.1.4 ст.16 Податкового кодексу України на Боржника, як на платника податків, покладено обов`язки подавати до державних податкових органів декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів; сплачувати податки та збори в розмірах та у встановлені законами строки.
Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до п.п. 16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно п.36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідно до п.36.5 ст. 36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Згідно пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Згідно п.95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
За приписами п. 58.3 ст. 58 ПК України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.
Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст.14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Відповідно до пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.
Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п. 38.1 ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до приписів пп.266.7.1 п.266.7 ст.266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Згідно пп.266.10.1 п.266.10 ст.266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п.56.12 ст.56 ПК України якщо відповідно до цього Кодексу контролюючий орган самостійно визначає грошове зобов`язання платника податків за причинами, не пов`язаними із порушенням податкового законодавства, такий платник податків має право на адміністративне оскарження рішень контролюючого органу протягом 30 календарних днів, що настають за днем надходження податкового повідомлення-рішення (рішення) контролюючого органу.
Згідно п.56.17 ст.56 ПК України день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу.
Пунктом 56.18 ПК України, зокрема, передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Доказів оскарження у встановлений законом 30-денний строк податкових повідомлень-рішень в порядку адміністративного оскарження матеріали справи не містять. Отже, після спливу вищевказаного строку грошові зобов`язання за цими рішеннями вважаються узгодженим.
Доказів оскарження податкових повідомлень-рішень в судовому порядку матеріали справи також не містять.
Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Доказів оскарження податкової вимоги форми «Ф» матеріали справи не містять.
Згідно з пп.20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, серед іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено існування у відповідача податкового боргу, доказів самостійної його сплати відповідачем до суду не надано, відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Позовну заяву Головного управління ДПС у Миколаївській області (адреса: вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, 54001, код ЄДРПОУ 44104027) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь місцевого бюджету в рахунок погашення податкового боргу в сумі 492101,56 грн, а саме: 338970,79 грн. орендної плати з фізичних осіб (50 18010900 місцевий бюджет), 153130,77 грн. земельного податку з фізичних осіб (50 18010700 місцевий бюджет).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів