ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2026 р. Справа № 911/79/26 (376/446/26)

Господарський суд Київської області у складі судді Гребенюк Т.Д., за участю секретаря судового засідання Шульги Т.С., розглянувши справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»
до ОСОБА_1 
третя особа - арбітражний керуючий Белінська Наталія Олександрівнапро стягнення заборгованості
у межах справи про неплатоспроможність  ОСОБА_1 

За участі: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа про неплатоспроможність ОСОБА_1 (далі – боржник, відповідач). 
Ухвалою Суду від "04" березня 2026, зокрема, відкрито провадження у справі №911/79/26 введено процедуру реструктуризації боргів боржника та призначено керуючого реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Белінську Наталію Олександрівну (далі – арбітражний керуючий, керуючий реструктуризацією). 
Офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника здійснено "04" березня 2026.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – позивач) звернулось до Сквирського районного суд Київської області до боржника про стягнення заборгованості.

Суть спору.
Позовні вимоги обгрнутовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору кредиту у частині своєчасного повернення позики, у зв`язку з чим просить суд стягнути 67807,98 грн, з яких 19999,97 грн тіла кредиту, 37808,01 грн процентів та 10000,00 грн неустойки.
Відповідач заперечує проти позову виходячи з наступного:
- позивач звернувся до суду з позовом у порядку позовного провадження, чим фактично намагається обійти спеціальну процедуру розгляду вимог кредиторів, встановленою КУзПБ, та отримати задоволення своїх вимог поза межами справи про неплатоспроможність, в окремому позовному провадженні;
- позивач будучи обізнаним про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, не скористався наданим законом правом та не виконав свій обов`язок щодо подання заяви з грошовими вимогами до відповідача у встановлений КУзПБ строк;
- невиконання позивачем процесуального обов`язку щодо належного та своєчасного заявлення грошових вимог у межах справи про неплатоспроможність не може бути підставою для їх подальшого стягнення в окремому позовному провадженні;
- заявлені позивачем вимоги можуть бути реалізовані виключно у межах провадження у справі про неплатоспроможність відповідача, що перебуває на розгляді Господарського суду Київської області, та у порядку, передбаченому КУзПБ та з урахуванням затвердженого плану реструктуризації боргів Відповідача — лише у порядку та спосіб, визначені таким планом.

Короткий хід справи.
Ухвалою Сквирського районного суд Київської області від 12.03.2026 постановлено відкрити провадження у справі та призначити до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Сквирського районного суд Київської області від 16.04.2026 постановлено цивільну справу передати на розгляд до Господарського суду Київської області
11.05.2026 справа надійшла до Господарського суду Київської області.
Ухвалою від 14.05.2026 постановлено прийняти справу № 911/79/26 (376/446/26) до розгляду; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом (повідомленням) представників сторін.
15.05.2026 до Суду від відповідача надійшов відзив.
У судовому засіданні 21.05.2026 учасники у справі про банкрутство участь не взяли.
Секретар судового засідання доповів суду, що учасники процесу, які не з`явились у судове засідання були належним чином повідомленні про дату, час і місце в порядку, передбаченому ГПК України.
За змістом ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 21.05.2026 за відсутності представників учасників справи, запобігаючи при цьому безпідставному затягуванню розгляду справи.

Обставини справи та їх правова кваліфікація.
Судом встановлено, що між ТОВ «Лінеура Україна» (позикодавець) та позичальником було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5243451 від 13.01.2025 (Договір), за змістом якого за змістом якого позикодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти /ас.5-19, 20-22/.
Договір кредиту укладено на наступних умовах: 
Сума кредиту – 20 000,00 грн. 
Строк користування – 360 днів 
Денна процентна ставка – 0,95 %.
Річна процентна ставка – 346,75 %
Дата надання кредиту – 13.01.2025
Комісія за надання кредиту 2000,00 грн.
Штрафи За умови не здійснення споживачем сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу та/або повернення суми кредиту в строки, встановлені договором про споживчий кредит, застосовується штраф у розмірі 75% від суми невиконаного та/або неналежно виконаного грошового зобов`язання на 2-й день кожного факту такого невиконання та/або неналежного виконання.
Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 (п.2.1. Договору).
Позикодавець перерахував позичальнику кошти у розмірі 20 000,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих.№1-3009 від 30.09.2025 /ас.23/.
Позикодавець нарахував позичальнику проценти за період з 13.01.2025 по 24.09.2025 48067,65 грн. Позикодавець нарахував позичальнику 2000,00 грн комісії.
Позикодавець нарахував позичальнику 10 000,00 грн. неустойки.
Згідно розрахунку позикодавця заборгованість позичальника складає 19999,97 грн тіла позики, 37808,01 грн процентів, 10000,00 грн неустойки всього разом 67807,98 грн, з урахуванням часткових оплат з боку позичальника у сумі 12 259,67 грн /ас.24-26/.
25.09.2025 було укладено договір факторингу № 25092025 відповідно до якого позикодавець відступив на користь кредитора права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором укладеними з позичальником.
За змістом вказаного договору, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта на умовах, визначених цим договором.
Згідно з умовами Договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у Додатку до цього договору.
Відповідно до реєстру права вимоги до Договору факторингу, кредитор набув право вимоги до боржника у сумі 67807,98 грн /ас.34/.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам в аспекті спірних правовідносин, Суд зазначає наступне.
Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Таким чином, Суд виснує, що позивач набув право вимоги до боржника за вказаним вище Договором позики.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
За змістом ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. 
Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.
Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до Законів України «Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.
«Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», яке затверджено Постанова Правління Національного банку України 29.07.2022 № 164 встановлює загальні вимоги Національного банку до емісії/еквайрингу платіжних інструментів, що емітуються (уключаючи електронні платіжні засоби, передплачені платіжні інструменти), та здійснення розрахунків з їх використанням та містить наступні положення:
4. Вимоги цього Положення поширюються на: 1) надавачів платіжних послуг, які відповідно до законодавства України мають право здійснювати емісію/еквайринг платіжних інструментів; 2) операторів платіжних систем; 3) учасників платіжних систем; 4) інших надавачів платіжних послуг, які є суб`єктами відносин, що виникають під час використання платіжних інструментів; 5) користувачів платіжних інструментів.
153. Документи за операціями з використанням платіжних інструментів можуть бути в паперовій та/або електронній формі.
159. Документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань.
160. Документи за операціями з використанням платіжних інструментів повинні містити такі обов`язкові реквізити, зокрема, для фізичної особи - унікальний (повний) номер платіжного інструменту/номер рахунку/електронний гаманець/унікальний ідентифікатор, лише якщо унікальний ідентифікатор було зазначено в платіжній інструкції.
Судом встановлено, що між позикодавцем та позичальником було укладено Договір позики на виконання вимог якого позикодавець надав боржнику кошти у позику у сумі 19 999,97 грн. Втім, боржник не повернув своєчасно вказану суму грошових коштів, у зв`язку з чим вимога позивача щодо визнання заборгованості у розмірі 19 999,97 грн. є правомірною та обгрунтованою.

Щодо стягнення процентів, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 та ч.2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відтак, враховуючи вказані положення законодавства та умови Договору кредиту, Суд приходить до висновку про правомірне нарахування процентів за договором у сумі 37 808,01 грн.

Стосовно визнання грошових ввимог у частині 10 000,00 грн неустойки, суд зазначає наступне.
Згідно з нормами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан, який діє по цей час.
Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, виходячи з положень п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України про звільнення позичальників від відповідальності у вигляді неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, суд залишає без задоволення позовні вимоги в частині 10000,00 грн штрафу.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до умов Договору строк повернення кредиту є таким, що настав.

Враховуючи вищезазначене, а також те що станом на дату ухвалення рішення обов`язок по поверненню кредитних коштів у заявленому розмірі настав, заборгованість позичальника за кредитом в розмірі 57807,98 грн. перед позивачем належним чином доведена, документально підтверджена та позичальником не спростована, а тому доходить до висновку про задоволення позовних вимог частково.

Стосовно заперечень відповідача, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.
Суд зазначає, що ця справа є майновим спором з позовною вимогою майнового характеру до боржника, а тому підлягає вирішенню у межах справи про банкрутство, а тому відхиляє доводи відповідача про наявність підстав для залишення позову без задоволення, як такі що грунтуються на довільному тлумаченні законодавства.

Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 247-252 ГПК України, Господарський суд Київської області - 

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 57807,98 грн та 2 837,20 судового збору.
В іншій частині позову відмовити.
Після набрання рішенням законної сили видати наказ.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014; 01032, Україна, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, буд. 30);
Відповідач (боржник): ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 );
Третя особа: арбітражний керуючий Белінська Наталія Олександрівна (свідоцтво № 190 від 12.02.2013 р, АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 27.05.2026 року.

Суддя   Т.Д. Гребенюк