Справа № 710/111/26 Провадження № 2/710/336/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.04.2026 м. Шпола
Шполянський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого – судді Сивоконя С.С.,
секретаря судового засідання – Шпиці О.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
29.01.2026 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов згаданий позов, у якому позивач просить визнати батьківство відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язати Рівненський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису №2020 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 18 листопада 2025 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у графі «Відомості про батька» вказати прізвище « ОСОБА_5 », ім`я — « ОСОБА_6 », по батькові « ОСОБА_7 », дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 », громадянство «Україна» замість « ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 »; в графі «Відомості про дитину» вказати - прізвище « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_8 »; ім`я залишити без змін, по батькові вказати « ОСОБА_6 » замість « ОСОБА_9 ». Відомості про батька дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 з актового запису №2020 про народження ОСОБА_4 , складеного 18 листопада 2025 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити. 
Свій позов позивач обґрунтовує тим, що з початку березня 2024 року почав проживати із матір`ю дитини разом і створили сім`ю. На той час ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , але фактично з ним не проживала. На момент народження дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 все ще перебувала зареєстрованому шлюбі, а відтак батьком дитини вказано чоловіка Лілії, ОСОБА_2 , тобто державна реєстрація народження дитини проведена у відповідності ст. 133 Сімейного кодексу України, оскільки на дату народження дитини, відповідачі перебували в шлюбі. ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 03 вересня 2021 року. Згідно рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 04 червня 2025 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. Згідно мотивувальної частини зазначеного рішення, суд встановив, що березня 2023 року сторони разом не проживають, подружні стосунки підтримують. Позивач вважає несправедливим те, що батьком його дитини зареєстрований інший чоловік, оскільки позивач є біологічним батьком ОСОБА_10 , утримує та виховує спільну дочку. Позивач має намір укласти шлюб з ОСОБА_3 та брати участь у вихованні спільної дитини з правами та обов`язками визначеними сімейним законодавством для батька. Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду від 19.12.2025 року №51441 ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в рамках проведеного дослідження складає 99,999999%.
Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 02.02.2026, відкрито провадження у справі, учасників справи повідомлено, що розгляд цієї цивільної справи здійснюється за загального позовного провадження. 
Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області 01.04.2026 судом постановлено ухвалу про призначення справи до судового розгляду.
Представник позивача до суду не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач до суду не з`явився, про час та дату розгляду справи був сповіщений у спосіб передбачений чинним законодавством.
Від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , представника Рівненського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції наявні заяви про розгляд справи без їхньої участі.
ОСОБА_3 в поданій заяві просить задовольнити позовні вимоги.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заходи забезпечення позову судом не вживалися.
Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції 18 листопада 2025 року, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що складено відповідний актовий запис №2020. Батьками дитини вказані: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.13).
Згідно копії заочного рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 04 червня 2025 року по справі №564/1872/25, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 03 вересня 2021 року Костопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №168 – розірвано (а.с.18-20).
За відомостями висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження від 19.12.2025 року №51441 проведеного ТОВ «Мама Папа» ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в рамках проведеного дослідження складає 99,999999% (а.с.24-41).
Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.
Згідно з ч. 1. ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно з ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
При цьому, згідно з ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
В даному випадку, актовий запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 133СК України.
Згідно з ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Положеннями ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою ВР№789-XII від 27.02.1991 року встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.
Ст. 8 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання.
Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у справі № 361/2653/15-ц від 15.04.2021, предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи.
Тлумачення норм статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України ( стаття 128 СК України).
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3від 15 травня 2006 року рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, у тому числі висновку судово-генетичної експертизи.
Відповідно до ч. 4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).
У рішенні від 14 березня 2024 року за заявою № 62020/14 у справі «Молдован проти України (Moldovan v. Ukraine)» ЄСПЛ вказав, що висновок експертизи ДНК у таких правовідносинах не можна ігнорувати, оскільки він є чи не єдиним об`єктивним доказом, який може свідчити про факт батьківства однієї особи стосовно іншої.
Висновок експертизи з питання походження дитини є одним з ключових доказів, який підлягає оцінці судом у сукупності з іншими доказами у справі, оскільки жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Так, позивач звернувся до Medical genetic center «МАМА ПАПА», де у висновку було зазначено, що результати аналізу свідчать, що ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в рамках проведеного дослідження складає 99,999999%.
Провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності.
Відповідно до ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини).
Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, керуючись чинним сімейним законодавством України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача про визнання батьківства щодо малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та внесення змін до актового запису про народження дитини, - оскільки факт батьківства позивача підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, у т.ч. висновком експертного дослідження.
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 128, 134, 135 Сімейного кодексу України, ст. 2, 4, 6-13, 82, 89, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , громадянина України, РНОКПП – НОМЕР_2 , інші відомості про особу суду не відомі, батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Внести зміни до актового запису №2020 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного 18 листопада 2025 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у графі «Відомості про батька» вказати прізвище « ОСОБА_5 », ім`я — « ОСОБА_6 », по батькові « ОСОБА_7 », дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 », громадянство «Україна» замість « ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 »; в графі «Відомості про дитину» вказати - прізвище « ОСОБА_5 » замість « ОСОБА_8 »; ім`я залишити без змін, по батькові вказати « ОСОБА_6 » замість « ОСОБА_9 ».
Відомості про батька дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 з актового запису №2020 про народження ОСОБА_4 , складеного 18 листопада 2025 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду
Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя С.С. Сивокінь