Справа № 450/5359/25 Головуючий у 1 інстанції: Добош Н.Б. 
Провадження № 33/811/439/26 Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Петрика Ігоря Ярославовича на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 7 січня 2026 року,
з участю захисника правопорушника ОСОБА_1 
– адвоката Петрика І.Я. 
в с т а н о в и в:

цією постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 гривень судового збору.
Згідно постанови судді 08 листопада 2025 року о 09 год. 18 хв. в с. Сокільники на автодорозі Західний обхід м. Львова, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Mazda CX 7 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка не відповідала обстановці, виражене тремтіння кінцівок рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 – адвокат Петрик І.Я. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Звертає увагу на те, що суддя районного суду, в порушення вимог закону, не повідомивши ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи, розглянула таку у відсутності правопорушника, чим порушила право на захист. 
Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 7 січня 2026 року, мотивуючи тим, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся у відсутності правопорушника ОСОБА_1 , копію постанови останній отримав 10 лютого 2026 року; скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Заслухавши виступ захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Петрика І.Я. про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 
Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.
Висновок судді зроблений внаслідок всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи та підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 506815 від 08 листопада 2025 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6108499 від 08 листопада 2025 року; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 09 листопада 2025 року; рапортом працівника поліції; відеозаписом події, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки такі містять фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №506815 від 08 листопада 2025 року складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника. 
Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, проте, від підпису та пояснень останній відмовився, про що було зроблено відповідні відмітки у такому. 
Щодо покликань адвоката Петрика І.Я. в частині незаконності оскаржуваної постанови у зв`язку із розглядом справи у відсутності правопорушника, то, на переконання апеляційного суду, такі доводи не можуть визнаватися підставою для скасування постанови, а порушені їх права, поновлені шляхом подачі апеляційної скарги та забезпечення його участі в апеляційному розгляді, на який останній також не з`явився.
Що стосується доводів адвоката Петрика І.Я. про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані наркотичного сп`яніння, не може бути підставою для скасування постанови, оскільки правопорушник ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не за керуванням транспортним засобом в такому стані. 
Поряд з цим, суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).
Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).
Таким чином, апеляційний суд вважає, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику правопорушника ОСОБА_1 – адвокату Петрику І.Я. строк на апеляційне оскарження постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 7 січня 2026 року.  
Апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Петрика І.Я. – залишити без задоволення, а постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 7 січня 2026 року, якою  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік – без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Галапац І.І.