ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

28 травня 2026 року	Справа №160/2230/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 11.08.2025 року № 046350007697 щодо відмови у переведенні з пенсії по інвалідності вперше на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3ст.114 з застосуванням положень ст. Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати період знаходження на інвалідності з 07 квітня 2021року по 04 серпня 2025 рік до пільгового стажу роботи по списку № 1 (підземні) за професією «гірник очисного забою з повним робочим днем під землею» для визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового та пільгового стажу роботи по списку № 1 (підземні Постанова 202 від 31.03.1994р.), за професією гірник очисного забою з повним робочим днем в шахті, що дає право на пенсію відповідно до ч.3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» один місяць служби за три: час проходження військової служби під час мобілізації з 20.03.2014р. по 18.03.2015 рік, з 20.09.2019р. по 19.03.2020р., протягом якого брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету територіальної цілісності України у в тому числі час безперервного перебування на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранення, з 28.02.2022р. по 09.06.2024р., протягом якого я брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України.
- зобов`язати Головне управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області України призначити пенсію за віком відповідно до ч.3 ст. 114, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати за 2021-2023-2024р., для обчислення пенсії за віком, з дня звернення з заявою від 04 серпня 2025 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності від професійного захворювання з 07.04.2021р. по теперішній час. 04 серпня 2025року позивач звернувся до Головного управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо переходу на інший вид пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 11.08.2025 року № 046350007697 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах, у зв`язку з недосягненням пенсійного віку та відсутністю пільгового стажу (25 років). Позивач вказує, що має стаж пільгової роботи по списку № 1 ( підземні) понад 25 років, та має право на пенсію за віком по списку №1 незалежно від віку. Дані порушення вбачаються з наданої в рішенні інформації, щодо тривалості пільгового стажу роботи по списку № 1. Розрахунок стажу відповідачем не наданий, в рішенні про відмову відповідач не зазначив, причину з якої не зараховано період служби під час участі в антитерористичній операції та період безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України в кратному обчисленні. Вважає, що дії відповідача щодо відмови у зарахуванні періоду знаходження на інвалідності, яка отримана внаслідок професійного захворювання/трудового каліцтва, в пільговому розмірі до пільгового стажу роботи за професією та спеціальністю, незаконними та такими, що порушують його право на пенсійне забезпечення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України №1058, з 07.04.2021. 04.08.2025 позивач звернувся із заявою щодо переходу на інший вид пенсії (на пенсію за віком на пільгових умовах). Страховий стаж ОСОБА_1 згідно із Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 р. №202, становить 42 роки 5 місяців 2 дні (в т.ч. додаткові роки за список №1-15 років). Оскільки, у ОСОБА_1 відсутній пільговий стаж (25 років) та не досяг відповідного віку, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах у переході на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» йому відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2026 року продовжено строк розгляду справи на 90 днів.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від24.04.2015 має статус учасника бойових дій.
Згідно довідки МСЕК серія АГ №0001292 від 15.04.2015, ОСОБА_1 мав 25% втрати працездатності (одноразово). Причина втрати професійної працездатності: поранення, так, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.
Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.06.2024 №4/260, ОСОБА_1 дійсно проходив військову службу в ЗСУ:
- строкову військову службу з 26.11.1998 по 21.04.2000;
- військову службу за контрактом з 20.09.2019 по 19.03.2020;
- військову службу при частковій мобілізації з 20.03.2014 по 16.03.2015;
- військову службу при загальній мобілізації з 28.02.2022 по 09.06.2024.
Згідно довідки МСЕК серії 12 ААВ №129914 від 14.04.2021, ОСОБА_1 має 3 групу інвалідності - з 07.04.2021 до 15.04.2022. Причина інвалідності: професійне захворювання.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності від професійного захворювання з 07.04.2021р. 
04.08.2025 року позивач звернувся до територіального органу пенсійного фонду України із заявою про перехід на пенсію за віком на пільгових умовах (перевести за матеріалами пенсійної справи з додавання пільгового стажу період знаходження на інвалідності).
Заяву позивача за принципом екстериторіальності розглянуто ГУ ПФУ в Івано-Франківській області.
Рішенням Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області від 11.08.2025 №046350007698 про відмову в проведенні перерахунку пенсії, ОСОБА_1 відмовлено у переході на пенсію за віком на пільгових умовах.
Так, в рішенні від 11.08.2025 №046350007698 зазначено зокрема наступне.
Страховий стаж ОСОБА_1 згідно із Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 р. №202, становить 42 роки 5 місяців 2 дні (в т.ч. додаткові роки за список №1-15 років). 
Оскільки у ОСОБА_1 відсутній пільговий стаж 25 років та не досяг відповідного віку, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах у переході на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відмовлено.
Вважаючи, що відповідачем протиправно відмовлено у переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно з положеннями ст. 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон № 1058-ІV від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ( далі по тексту - Закон № 1058).
Відповідно до статті 1 Закону № 1058 пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до статті 5 Закону № 1058 винятково цим Законом визначається, зокрема, пенсійний вік чоловіків і жінок, після досягнення якого особа має право на призначення пенсії за віком.
Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058 передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Частиною 1 ст. 114 Закону № 1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Частиною 3 ст. 114 Закону № 1058-IV встановлено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий, склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень) - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Відповідно до ч. 5 ст. 114 Закону № 1058-IV у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Розділом 1 Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт цього Списку передбачено, що правом на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, користуються усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджувальних шахт для видобутку вугілля.
До Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. № 202, віднесено усіх робітників, зайнятих протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівників і спеціалістів підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Відтак, пільговий стаж за Списком № 1 за кваліфікуючими ознаками відповідає пільговому стажу за Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 № 202, а тому стаж за Списком №1 має бути врахований як стаж за Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 № 202 в випадку призначення пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, і навпаки стаж за Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 № 202 має бути врахований при призначенні пенсії за Списком № 1, згідно ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV, як 1:1, за винятком провідних професій для яких визначено інше співвідношення.
Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим двадцять третім пункту 1 частини 2 цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зменшується на один рік.
Підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є наявність професії (посади) та виробництва у відповідному Списку, а також підтвердження шкідливих умов праці працівника за результатами атестації робочих місць за умовами праці продовж повного робочого дня, встановленого для даного виробництва. Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Відсутність чи не підтвердження хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24 Закону № 1058).
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи - є трудова книжка. У разі відсутності відповідних записів у ній, стаж підтверджується порядком, який встановлено Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.
Згідно трудової книжки позивача НОМЕР_2 від 25.05.2000р. та довідки, яка уточнює пільговий характер роботи № 392 від 11.06.2021р., ОСОБА_1 , працював на різних посадах на Шахті «Павлоградська» та «Шахта Тернівська» ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля», які дають право на пільгове пенсійне забезпечення з 27.09.2004 року по 28.10.2020 року.
Внаслідок отриманого професійного хронічного захворювання, пов`язаного з виробництвом, відповідно до акту від 16.03.2021р., з 07 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано інвалідом 3-ї групи.
28 жовтня 2020 року я звільнений з роботи за станом здоров`я, яке перешкоджає продовженню даної роботи згідно п.2 ст.40 КЗпП України з посади «Гірник очисного забою» (запис № 19 трудової книжки).
З 07 квітня 2021 року по 04 серпня 2025 року (день звернення за пенсією за віком) я знаходився на інвалідності та отримував пенсію по інвалідності в розмірі 50% від пенсії за віком.
Відмовляючи у призначенні пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у рішенні про відмову в проведенні перерахунку пенсії зазначило, що страховий стаж ОСОБА_1 згідно із Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 р. №202, становить 42 роки 5 місяців 2 дні (в т.ч. додаткові роки за список №1-15 років). Оскільки у ОСОБА_1 відсутній пільговий стаж 25 років та не досяг відповідного віку, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах у переході на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відмовлено.
Як зазначає позивач, до його пільгового стажу роботи відповідач не зарахував період перебування на інвалідності (професійне захворювання) з 07.04.2021 року по 04.08.2025 року (по дату звернення із заявою).
Як встановлено з матеріалів справи, зокрема довідкою МСЕК підтверджується, що позивачу було встановлено ІІІ групу інвалідності з 07.04.2021 року з причин професійного захворювання безстроково та у зв`язку з втратою працездатності його 28.10.2020 було звільнено з посади гірника очисного забою, який виконував в гірничому виробництві ведення гірничих та інших видів робіт з метою видобутку вугілля з повним робочим днем в шахті (під землею).
Згідно ч. 5 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).
Законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Також положеннями частини четвертої статті 9 Закону України «Про охорону праці» визначено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи зі шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 05.12.2019 року у справі №185/8991/16-а.
Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 18 квітня 2019 року у справі № 392/17/17, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
До пільгового стажу зараховується період до того часу, коли особа вийшла на пенсію за віком на пільгових умовах.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача період з 07.04.2021 по 04.08.2025 перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням.
Статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.
Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною четвертою вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.
Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.
Відповідно до абзацу 7 підпункту 1 пункту 2.3 розділу II "Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей" затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2014 року № 530, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.
З огляду на положення вказаних норм права, суд доходить висновку про те, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
В свою чергу, час проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав участь в антитерористичній операції в особливий період, зараховується до страхового стажу на пільгових умовах одного місяця служби за три.
Вказані висновки суду першої інстанції відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом в постанові від 05.06.2018 року у справі № 348/347/17, від 30.07.2019 року у справі № 346/1454/17, від 02.04.2020 року у справі №185/4140/17, від 16.06.2020 року у справі №185/7049/16-а.
Таким чином, загальний період військової служби під час мобілізації підлягає зарахуванню до пільгового стажу без пільгового обчислення у кратному розмірі, а період безпосередньої участі у бойових діях у воєнний час - з розрахунку один місяць служби за три місяці.
Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.06.2024 №4/260, ОСОБА_1 дійсно проходив військову службу в ЗСУ:
- строкову військову службу з 26.11.1998 по 21.04.2000;
- військову службу за контрактом з 20.09.2019 по 19.03.2020;
- військову службу при частковій мобілізації з 20.03.2014 по 16.03.2015;
- військову службу при загальній мобілізації з 28.02.2022 по 09.06.2024.
Згідно довідки ВЧ НОМЕР_3 від 22.10.2014 №2471/34 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, ОСОБА_1 дійсно в період з 08.05.2014 по 12.07.2014 та з 19.07.2014 по 06.08.2014 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській обл.
Оскільки, відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_3 від 22.10.2014 №2471/34 позивач з 08.05.2014 по 12.07.2014 та з 19.07.2014 по 06.08.2014 безпосередню брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей, то саме вказані періоди мають бути зараховані позивачеві до страхового та пільгового стажу у кратному розмірі з розрахунку один місць за три місяці, а періоди військової служби з 20.03.2014 по 16.03.2015, з 20.09.2019 по 19.03.2020 та з 28.02.2022 по 09.06.2024 підлягають зарахуванню до страхового та пільгового стажу без пільгового обчислення у кратному розмірі.
Судом встановлено, що відповідачем до страхового та пільгового стажу не зараховано період перебування на інвалідності та час проходження військової служби під час часткової мобілізації (з 20.03.2014 по 16.03.2015) та під час загальної мобілізації (з 28.02.2022 по 09.06.2024). Підстави такого незарахування в оскаржуваному рішенні відсутні.
Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і домислах, відсутність у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 11.08.2025 року № 046350007697, яким позивачу відмовлено у переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мотивів не зарахування до страхового та пільгового стажу спірних періодів роботи, свідчить про його необґрунтованість.
З огляду на наведене позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 11.08.2025 року № 046350007697 про відмову в перерахунку пенсії щодо переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.
Щодо зарахування до страхового та пільгового стажу роботи по списку № 1 ( підземні Постанова 202 від 31.03.1994р.), за професією гірник очисного забою з повним робочим днем в шахті, що дає право на пенсію відповідно до ч.3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» один місяць служби за три, у тому числі час безперервного перебування на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранення, з 28.02.2022р. по 09.06.2024р., суд зазначає, що обчислення періоду служби саме в трикратному розмірі стосується особливого порядку проходження такої служби, а саме: безпосередньої участі у бойових діях.
В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, внаслідок яких отримав поранення та перебував на лікуванні в медичних закладах у період служби з 28.02.2022р. по 09.06.2024р.
Зазначені обставини виключають можливість зарахування часу безперервного перебування на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранень, у період з 28.02.2022р. по 09.06.2024р. на пільгових умовах із розрахунку один місяць служби за три місяці. 
Щодо позовних вимог про зобов`язання Головне управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області України призначити пенсію за віком відповідно до ч.3 ст. 114, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати за 2021-2023-2024р., для обчислення пенсії за віком, з дня звернення з заявою від 04 серпня 2025 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Так, призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.
Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
За таких обставин адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області зарахувати спірні період роботи до пільгового стажу роботи позивача та повторно розглянути заяву позивача від 04.08.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду, викладених у даному рішенні.
Згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір" судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, не стягуються.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, м.Івано-Франківськ, вул.Січових Стрільців, б.15) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 11.08.2025 №046350007698 про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 період знаходження на інвалідності з 07 квітня 2021 року по 04 серпня 2025 рік до пільгового стажу роботи по списку № 1 (підземні) за професією «гірник очисного забою з повним робочим днем під землею».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу періоди 08.05.2014 по 12.07.2014 та з 19.07.2014 та з 06.08.2014 у кратному розмірі з розрахунку один місць за три місяці; періоди військової служби з 20.03.2014 по 16.03.2015, з 20.09.2019 по 19.03.2020 та з 28.02.2022 по 09.06.2024 до страхового та пільгового стажу без пільгового обчислення у кратному розмірі.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.08.2025 року щодо переходу на пенсію за віком на пільгових умовах.
В іншій частині позовних вимог відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова