Справа № 420/38769/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СК АКОРД" до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СК АКОРД" (далі - позивач) звернулося з позовною заявою до Одеської митниці (далі - відповідач), в якій просить:
визнати протиправними та скасувати картки відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500390/2025/000068 від 23.09.2025 р., № UA500390/2025/000069 від 07.10.2025 р., № UA500390/2025/000070 від 15.10.2025 р.;
- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500390/2025/000002/1 від 15.10.2025 р. 
Позовні вимоги мотивує тим, що 29.08.2025 р. між ТОВ "СК АКОРД" та SC SOROCAM SRL укладено договір купівлі-продажу № 29/08-25 на поставку щебеня. На виконання умов договору позивачем було сплачено 10000 Євро згідно платіжної інструкції від 16.09.2025 р. № 44, а також оплачено "DAIV TRAGE" S.R.O. послуги з перевезення щебеня у сумі 4000 Євро відповідно до платіжної інструкції від 03.10.2025 р. № 55. На підставі вказаного контракту та супроводжувальних документів SC SOROCAM SRL 20.09.2025 р. здійснила на адресу ТОВ "СК АКОРД" поставку першої партії товару у кількості 1000 т та для її розмитнення декларантом подано відповідні документи. Посадовою особою митниці проведено частковий огляд товару, про що складено акт проведення огляду та здійснено відбір зразків з метою проведення лабораторних досліджень. 23.09.2025 р. митницею видано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500390/2025/000068. У зв`язку з надходженням висновку експертної установи від 02.10.2025 р. № 14200033600-0240, 07.10.2025 р. відповідачем видано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500390/2025/000068. В подальшому позивачем для здійснення митного оформлення вищевказаного товару подано нову МД із супровідними документами на товар. Під час декларування вказаного товару позивачем відповідно до ст.ст.57, 58 МК України самостійно визначено митну вартість товарів за основним методом, а саме, за ціною контракту. З метою митного оформлення товарів та на підтвердження заявленої митної вартості товарів позивачем надано до митного органу повний пакет документів, передбачений ст.53 МК України. Проте, за результатами розгляду поданих документів митний орган відмовив позивачу у митному оформленні (випуску) товару за заявленою декларантом митною вартістю, у зв`язку з чим оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500390/2025/000070 з причин винесення рішення про коригування митної вартості товарів від 15.10.2025 р. № UA500390/2025/000002/1, яким за резервним методом скориговано митну вартість товару. Вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів прийнято з порушенням вимог МК України, так як воно не містить передбачених законодавством відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості, обґрунтованих підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості. При цьому, позивач не погоджується з обставинами, на які вказує в оскаржуваному рішенні відповідач, оскільки вони жодним чином не спростовують митної вартості, яка визначена позивачем у поданій митній декларації, і не є підставою для здійснення коригування її вартості. З огляду на викладене вважає, що висновок митного органу щодо не підтвердження ТОВ "СК АКОРД" числового значення складових митної вартості товару, заявленого за основним методом його визначення, є безпідставним, так як позивачем надано всі обов`язкові документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України.
Ухвалою від 21.11.2025 р. відкрито спрощене провадження у справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву.
08.12.2025 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що декларантом до митниці було подано митну декларацію для здійснення митного оформлення товарів від 07.10..2025 р. № 25UA500390001058U8. Декларантом обрано основний метод визначення митної вартості товару - за ціною договору. Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, який надійшов на адресу позивача, та перевірки документів, поданих до митниці, встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Так, відповідно до вимог п.4.1, 4.2 контракту від 29.08.2025 р. № 29/08-25 покупець здійснює 100% передплату за партію товару шляхом прямого банківського переказу грошових коштів у валюті платежу на рахунок Продавця. Оплата партії товару здійснюється на підставі виставленого продавцем попереднього рахунку проформи на приблизну кількість. Не надано до митного оформлення рахунку проформи, за яким здійснено передоплату партії товару заявленим декларантом у ЕМД. На виконання вимог п.4.1 контракту в графі 44 МД надано платіжну інструкцію від 16.09.2025 р. № 44, в якій зазначено інвойс від 15.09.2025 р. № 1, який не надано до митного оформлення. Платіжні інструкції не містить обов`язкових реквізитів, визначених Постановою № 216, зокрема підписів (власноручних)/електронних) відповідальних осіб платника, які відповідно до законодавства України мають право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації. Отже, з огляду на п.4 ч.2 ст.53 МК України декларантом не надано належних документальних підтверджень ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар. Відповідно до вимог п.6.1 контракту від 29.08.2025 р. № 29/08-25 та додаткової угоди № 1 наведено перелік товаросупровідних документів на товар переданих покупцю. Всупереч зазначеного, до митного оформлення не надано сертифікат якості, що викликає сумніви у достовірності опису товарів у графі 31 ЕМД, та прайс-лист. Задекларовані умови поставки FOB порт Ісакча. Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс 2010) за терміном FОВ, Покупець зобов`язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару. При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості): витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. До митної вартості товарів декларантом додані обов`язкову складову митної вартості - витрати на транспортування 4000 євро. У підтвердження зазначених витрат надано коносамент, карго маніфест, договір від 19.09.2025 р. № DT 09/25, інвойс від 19.09.2025 р. № 2025/071, платіжна інструкція від 03.10.2025 р. № 55 (сума рахунку 4000 євро). В графі 3.1 договору поставки від 19.09.2025 р. № DT 09/25 зазначено, що вартість і перелік послуг, що надаються, валюта платежу визначаються сторонами у відповідних Додатках (Чартер-партіях або букінг-нотах) до цього договору, які є його невід`ємною частиною. Декларантом в графі 44 МД надано документ щодо вартості перевезення товару INVOICE від 19.09.2025 р. № 2025/071, в якому зазначено CHARTER-PARTY N DT/01/25 DD 15/09/2025, який при цьому не надано до митного оформлення. Ненадання транспортного (перевізного) документу Charter Party DT/01/25 DD 15/09/2025 як невід`ємної частини коносаменту позбавляє права митного органу здійснити перевірку правильності та повноти включення декларантом до митної вартості всіх витрат, пов`язаних з перевезенням оцінюваного товару. Додаткові угоди та графік перевезень, узгоджений умовами п.п.2.1.1 та 2.1.2, 2.2 договору поставки від 19.09.2025 р. № DT 09/25, не надано до митного оформлення. Умови поставки FOB та п.2.2.4 договору поставки передбачено, що експедитор забезпечує завантаження товару на борт судна, при цьому, наданий рахунок містить витрати виключно на транспортування щебеню за маршрутом порт Ісакча-Рені. Вартість витрат, перелічених у п.2.2.5 договору поставки, відсутні у інвойсі від 19.09.2025 р. № 2025/071, у митного органу відсутні відомості щодо їх включення до митної вартості оцінюваної партії товарів. У зв`язку з цим, позивачу було запропоновано надати додаткові документи: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Декларантом надано додаткові документи: декларація відповідності від 19.09.2025 р. № 2023-CPR-91/15, рапорт від 17.09.2025 р. № 237, додаток до графіку перевезень від 19.09.2025 р. № 1, Charter Party від 15.09.2025 р. DT/01/25 DD, FACTURA PROFORMA від 15.09.2025 р. № 1 та лист від 15.10.2025 р., яким декларант повідомив, що документи надані в повному обсязі, та більше документів подаватись не буде. Таким чином вказані вище розбіжності усунені не були. Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст.53 МК України. Тому митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів із застосуванням наявної в митниці інформації щодо аналогічних (подібних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. З огляду на викладене, оскаржувані рішення є правомірними і підстави для їх скасування відсутні.
12.12.2025 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає про безпідставність викладених у ньому доводів, так як позивачем надано всі документи, які підтверджують правильність визначення митної вартості за ціною договору і жодних розбіжностей не містять. 
17.12.2025 р. від відповідача надійшли заперечення на відповідь, за змістом яких наполягає на правомірності оскаржуваних рішень.
Ухвалою від 06.05.2026 р. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. 
Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 29.08.2025 р. між SC SOROCAM SRL (Продавець) та ТОВ "СК АКОРД" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 09/08-25, за умовами якого Продавець зобов`язується передати (поставити) у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти та сплатити щебінь будівельний, кількість, технічні характеристики та вартість якого визначаються Додатками до цього Договору, які є його невід`ємною частиною (п.1.1 договору.
Пунктом 2.1 договору встановлено, що договірна ціна на Товар встановлюється в Євро та зазначається в Додатках до цього Договору.
Згідно п.3.1 договору Продавець поставляє Покупцю Товар на умовах FOB порт Ісакча у відповідності з Правилами Інкотермс в редакції 2010 р. 
За приписами п.3.7 договору Товар вважається зданим Продавцю та прийнятим Покупцем: з моменту підписання представником Покупця річкової накладної/коносаменту з актами осадок по закінченню навантаження барж в порту Ісакча; щодо кількості - згідно з вагою, вказаною. в коносаменті (річковій накладній) та визначеною шляхом зняття осадок судна; щодо якості - згідно із сертифікатом якості Продавця
Відповідно до п.4.1 договору Покупець здійснює 100 % передплату за партію Товару шляхом прямого банківського переказу грошових коштів у валюті платежу на рахунок Продавця.
Оплата вартості партії Товару здійснюється на підставі наданого Продавцем рахунку-проформи на приблизну кількість. Остаточний рахунок оформлюється після навантаження барж на підставі даних річкової накладної та актів осадок, підписаних обома Сторонами (п.4.2 договору). 
29.08.2025 р. сторонами підписано Додаток № 1 до договору, у якому узгоджено ціну за 1 тону щебеня будівельного в залежності від його розміру (фракції), загальну вартість партії - 30000 Євро, перелік супровідних документів.
З метою доставки товару ТОВ "СК АКОРД" укладено з "DAIV TRADE" S.R.O. договір про транспортування вантажів водним транспортом від 19.09.2025 р. № DТ 09/25. 
На виконання умов договору SC SOROCAM SRL поставила ТОВ "СК АКОРД" товар, а саме: щебінь, з гірських порід силікатної групи, розмір кусків/уламків до 9 см, необроблений. Цільове використання продукту у цивільному та дорожньому будівництві. Країна походження - Румунія. Виробник - SOROCAM SRL
23.09.2025 р. декларантом подано митну декларацію для здійснення митного оформлення зазначеного товару - МД № 25UA500390001016U1. Митна вартість товару визначена декларантом самостійно за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом надані наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс) від 19.09.2025 р. № 2022002; коносамент від 19.09.2025 р. № BL. ARK1; вантажну відомість від 19.09.2025 р.; сертифікат про походження товару форми EUR.1 від 19.09.2025 р. № Н 0287439; акт огляду від 22.09.2025 р.; документ, що підтверджує вартість перевезення від 19.09.2025 р. № 2025/071; договір купівлі-продажу від 29.08.2025 р. № 29/08-25; Додаток № 1 від 29.08.2025 р. до договору купівлі-продажу; договір перевезення від 19.09.2025 р. № DT 09/25; лист від 20.09.2025 р. № 377/25; акт про взяття проб (зразків) товарів від 22.09.2025 р. № 3; копію митної декларації країни відправлення від 19.09.2025 р. № 25ROGL8900ES2486B9.
23.09.2025 р. Одеської митницею прийнято картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA500390/2025/000068 у зв`язку з невиконанням умов, які визначені ст.ст.257, 260, 264, 266 МК України. Порушення Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. № 651, п.29 Положення про митні декларації, затвердженого постановою КМУ від 21.05.2012 р. та постанови КМУ від 24.04.2019 р. № 344 - невірний розрахунок суми фінансової гарантії. Відповідно до ч.3 ст.260 МК України для нарахування сум митних платежів за тимчасовою митною декларацією застосовується найбільша ставка митних платежів з тих, під яку може підпадати товар. Додатково повідомлено, що найбільша вартість товару, під яку може підпадати товар за кодом ТН ЗЕД 2517101000, час імпорту яких збігається з часом імпорту задекларованих товарів, на підставі наявних відомостей у митного органу відповідно до ст.308 МК України, становить еквівалент рівний 0,083 EUR за кг нетто.
21.09.2025 р. декларантом подано митну декларацію для здійснення митного оформлення зазначеного товару - МД № 25UA500390001012U5. Митна вартість товару визначена декларантом самостійно за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом надані наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс) від 19.09.2025 р. № 2022002; коносамент від 19.09.2025 р. № BL. ARK1; вантажну відомість від 19.09.2025 р.; сертифікат про походження товару форми EUR.1 від 19.09.2025 р. № Н 0287439; акт огляду від 22.09.2025 р.; документ, що підтверджує вартість перевезення від 19.09.2025 р. № 2025/071; договір купівлі-продажу від 29.08.2025 р. № 29/08-25; Додаток № 1 від 29.08.2025 р. до договору купівлі-продажу; договір перевезення від 19.09.2025 р. № DT 09/25; лист від 20.09.2025 р. № 377/25; акт про взяття проб (зразків) товарів від 22.09.2025 р. № 3; копію митної декларації країни відправлення від 19.09.2025 р. № 25ROGL8900ES2486B9.
07.10.2025 р. Одеської митницею прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації № UA500390/2025/000069 у зв`язку з надходженням висновку Одеського управління експертиз та досліджень СЛЕД Держмитслужби від 02.10.2025 р. № 1420003600-0240. 
07.10.2025 р. декларантом подано митну декларацію для здійснення митного оформлення зазначеного товару - МД № 25UA500390001058U8. Митна вартість товару визначена декларантом самостійно за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом надані наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс) від 19.09.2025 р. № 2022002; коносамент від 19.09.2025 р. № BL. ARK1; вантажну відомість від 19.09.2025 р.; сертифікат про походження товару форми EUR.1 від 19.09.2025 р. № Н 0287439; висновок експерта від 02.10.2025 р. № 1420003600-0240; акт огляду від 22.09.2025 р.; платіжну інструкції від 16.09.2025 р. № 44; документ, що підтверджує вартість перевезення від 19.09.2025 р. № 2025/071; платіжну інструкцію від 03.10.2025 р. № 55; договір купівлі-продажу від 29.08.2025 р. № 29/08-25; Додаток № 1 від 29.08.2025 р. до договору купівлі-продажу; договір перевезення від 19.09.2025 р. № DT 09/25; лист від 20.09.2025 р. № 377/25; лист від 21.09.2025 р.; акт про взяття проб (зразків) товарів від 22.09.2025 р. № 3; копію митної декларації країни відправлення від 19.09.2025 р. № 25ROGL8900ES2486B9.
За результатами перевірки МД № 25UA500390001058U8 та поданих до неї документів, сформоване повідомлення, в якому вказано, що в поданих документах містяться розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та витребувано додаткові документи: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. 
Декларантом 15.10.2025 р. надано додаткові документи: декларація відповідності від 19.09.2025 р. № 2023-CPR-91/15, рапорт від 17.09.2025 р. № 237, додаток до графіку перевезень від 19.09.2025 р. № 1, Charter Party від 15.09.2025 р. DT/01/25 DD, FACTURA PROFORMA від 15.09.2025 р. № 1 та лист від 15.10.2025 р., яким декларант повідомив, що документи надані в повному обсязі, та більше документів подаватись не буде. 
15.10.2025 р. відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA500390/2025/000002/1, відповідно до якого визначено вартість товару № 1 - 0,083 євро/кг.
У рішенні про коригування митної вартості зазначено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості товарів. Відповідно до вимог п.4.1, 4.2 контракту від 29.08.2025 р. № 29/08-25 покупець здійснює 100% передплату за партію товару шляхом прямого банківського переказу грошових коштів у валюті платежу на рахунок Продавця. Оплата партії товару здійснюється на підставі виставленого продавцем попереднього рахунку проформи на приблизну кількість. Не надано до митного оформлення рахунку проформи, за яким здійснено передоплату партії товару заявленим декларантом у ЕМД. На виконання вимог п.4.1 контракту в графі 44 МД надано платіжну інструкцію від 16.09.2025 р. № 44, в якій зазначено інвойс від 15.09.2025 р. № 1, який не надано до митного оформлення. Платіжні інструкції не містить обов`язкових реквізитів, визначених Постановою № 216, зокрема підписів (власноручних)/електронних) відповідальних осіб платника, які відповідно до законодавства України мають право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації. Отже, з огляду на п.4 ч.2 ст.53 МК України декларантом не надано належних документальних підтверджень ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар. Відповідно до вимог п.6.1 контракту від 29.08.2025 р. № 29/08-25 та додаткової угоди № 1 наведено перелік товаросупровідних документів на товар переданих покупцю. Всупереч зазначеного, до митного оформлення не надано сертифікат якості, що викликає сумніви у достовірності опису товарів у графі 31 ЕМД, та прайс-лист. Пунктами 5, 6, 7 частини 10 ст.58 МК України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування товарів. Задекларовані умови поставки FOB порт Ісакча. Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс 2010) за терміном FОВ, Покупець зобов`язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару. При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості): витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. До митної вартості товарів декларантом додані обов`язкову складову митної вартості - витрати на транспортування 4000 євро. У підтвердження зазначених витрат надано коносамент, карго маніфест, договір від 19.09.2025 р. № DT 09/25, інвойс від 19.09.2025 р. № 2025/071, платіжна інструкція від 03.10.2025 р. № 55 (сума рахунку 4000 євро). В графі 3.1. договору поставки від 19.09.2025 р. № DT 09/25 зазначено, що вартість і перелік послуг, що надаються, валюта платежу визначаються сторонами у відповідних Додатках (Чартер-партіях або букінг-нотах) до цього договору, які є його невід`ємною частиною. Декларантом в графі 44 МД надано документ щодо вартості перевезення товару, INVOICE від 19.09.2025 р. № 2025/071, в якому зазначено CHARTER-PARTY N DT/01/25 DD 15/09/2025, який при цьому не надано до митного оформлення. Ненадання транспортного (перевізного) документу Charter Party DT/01/25 DD 15/09/2025 як невід`ємної частини коносаменту позбавляє права митного органу здійснити перевірку правильності та повноти включення декларантом до митної вартості всіх витрат, пов`язаних з перевезенням оцінюваного товару. Додаткові угоди та графік перевезень, узгоджений умовами п.п.2.1.1 та 2.1.2, 2.2 договору поставки від 19.09.2025 р. № DT 09/25, не надано до митного оформлення. Умови поставки FOB та п.2.2.4 договору поставки передбачено, що експедитор забезпечує завантаження товару на борт судна, при цьому, наданий рахунок містить витрати виключно на транспортування щебеню за маршрутом порт Ісакча-Рені. Вартість витрат, перелічених у п.2.2.5 поставки відсутні у інвойсі від 19.09.2025 р. № 2025/071, у митного органу відсутні відомості щодо їх включення до митної вартості оцінюваної партії товарів. Митним органом відповідно до ч.3 ст.53 МКУ декларанта було зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Декларантом 15.10.2025 р. надано додаткові документи: декларація відповідності від 19.09.2025 р. № 2023-CPR-91/15, рапорт від 17.09.2025 р. № 237, додаток до графіку перевезень від 19.09.2025 р. № 1, Charter Party від 15.09.2025 р. DT/01/25 DD, FACTURA PROFORMA від 15.09.2025 р. № 1 та лист від 15.10.2025 р., яким декларант повідомив, що документи надані в повному обсязі, та більше документів подаватись не буде. Таким чином у визначений законом час декларантом не спростовані наявні розбіжності у наданих документах відповідно до умов, зазначених у ст.53 МК України. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО "Інспектор" та ЄАІС Держмитслужби України з урахуванням опису, фізичних характеристик, даних щодо виробника товару та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим і становить: по товару № 1 - 0,083 євро/кг (МД від 27.03.2025 р. № 25UA500090003575U1 та від 02.04.2025 р. № 25UA500130005863U0).
У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів від 15.10.2025 р. № UA500390/2025/000002/1, відповідачем сформовано карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500390/2025/000070.
Вважаючи дані рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із позовною заявою про їх скасування.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.
Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно ч.ч.4, 5 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
У відповідності до ч.3 ст.318 МК України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Статтею 50 МК України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Частиною 1 статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.
При декларуванні товарів позивач визначив їх митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.
Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з ч.2 ст.53 МК України, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Зокрема, ст.58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Разом з тим, відповідно до вимог ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
Тобто, відповідно до норм Митного кодексу України митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Також згідно ч.6 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митного органу є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.
Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, підставою для його прийняття стало встановлення відповідачем тієї обставини, що надані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх складових митної вартості товару:
- не надано до митного оформлення рахунку проформи, за яким здійснено передоплату партії товару, та інвойс від 15.09.2025 р. № 1, який вказаний у платіжній інструкції від 16.09.2025 р. № 44;
- не надано належних документальних на підтвердження ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар, оскільки платіжні інструкції не містить обов`язкових реквізитів, визначених Постановою № 216, зокрема підписів (власноручних)/електронних) відповідальних осіб платника, які відповідно до законодавства України мають право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації; 
- не надано сертифікату якості та прайс-листа;
- відсутнє належне підтвердження задекларованих витрат на перевезення у розмірі 4000 Євро внаслідок не надання зазначеного у інвойсі від 19.09.2025 р. № 2025/071 документа CHARTER-PARTY N DT/01/25 DD 15/09/2025, додаткові угоди до договору перевезення та графік перевезень, відсутність у інвойсі від 19.09.2025 р. № 2025/071 відомостей про завантаження товару на борт судна, не надання документів про страхування товару; 
- не надано всі додатково витребувані документи. 
Стосовно доводів відповідача про ненадання позивачем рахунку проформи, за яким здійснено передоплату партії товару, та інвойс від 15.09.2025 р. № 1, який вказаний у платіжній інструкції від 16.09.2025 р. № 44, то суд вважає їх безпідставними, так як декларантом до митного оформлення надано платіжну інструкції від 16.09.2025 р. № 44, яка підтверджує факт оплати поставленого товару у розмірі 10000 євро, що повністю узгоджується з ціною, відображеною у копії митної декларації країни відправлення від 19.09.2025 р. № 25ROGL8900ES2486B9. Крім того, у платіжній інструкції від 16.09.2025 р. № 44 в розділі "призначення платежу" міститься посилання на контракт віл 29.08.2025 р. № 29/08-25, що в свою чергу дає можливість ідентифікувати факт оплати за товар, митне оформлення якого здійснювалося митницею.
При цьому, не надання документів, на підставі яких здійснювалося оплата за товар, не свідчить про невідповідність поданий документів чи про наявність розбіжностей у наданих документах. 
З наданої до суду фактури-проформи від 15.09.2025 р. № 1 вбачається, що вказана у ній сума до оплати - 10000 Євро повністю відповідає сумі, оплаченої за платіжною інструкцією від 16.09.2025 р. № 44. 
Щодо зауважень відповідача до платіжних інструкцій в іноземній валюті, суд зазначає, що відповідно до пункту 6 розділу І Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216, ініціатор має право оформити платіжну інструкцію в іноземній валюті або банківських металах в електронній або паперовій формі. Форма та порядок надання платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах визначаються умовами договору про надання платіжних послуг між користувачем і надавачем платіжної послуги. 
Згідно пункту 26 розділу ІІІ вказаного Положення № 216 надавач платіжних послуг повинен перевірити відповідність заповнення реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах вимогам розділу II цього Положення та реквізитам, зазначеним у документах, які відповідно до нормативно правових актів Національного банку з питань валютного регулювання є підставою для здійснення перерахування коштів в іноземній валюті або банківських металах з рахунку платника, а також поштові та платіжні реквізити контрагентів. 
Суд зауважує, що при електронній ідентифікації клієнта банком, за допомогою апаратного цифрового ключа, його підпис на платіжних документах не вимагається. 
Платіжні інструкції в іноземній валюті від 16.09.20265 р. № 44, від 03.10.2025 р. № 55, які надавалися до митного органу, сформовані в електронному вигляді, містять всі необхідні відомості щодо банку, яким здійснено перерахування коштів, реквізитів надавача платіжних послуг, отримувача коштів, призначення платежу, що повністю узгоджується з вимогами Постанови № 216. Крім того, на платіжних інструкціях міститься відмітка АБ "Перший Український міжнародний банк" про їх виконання.
Отже, позивачем надано до митного оформлення платіжні інструкції, які підтверджують здійснення оплати за товар та за перевезення товару у повному обсязі. 
Окремо суд зазначає, що відповідачем не обґрунтовано яким чином відсутність в платіжній інструкції (власноручного/електронного) відповідальних осіб платника, які відповідно до законодавства України мають право розпоряджатися рахунком, вплинули на достовірність визначення ТОВ "СК АКОРД" задекларованої митної вартості, адже платіжна інструкція є доказом щодо виконання (неналежного виконання) покупцем умов зовнішньоекономічного договору, а не доказом розбіжностей у документах чи неповноти документів, доданих до митної декларації (дана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22.10.2020 р. у справі № 320/2455/19). 
Верховний Суд неодноразово зазначав, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені) (постанови Верховного Суду від 17.04.2018 р. у справі № 815/329/17, від 01.03.2023 р. у справі № 420/18880/21). 
Отже, вказана обставина не може слугувати підставою для коригування митної вартості товарів.
Стосовно тверджень відповідача про не підтвердження витрат на перевезення товарів та не декларування додаткових витрат, пов`язаних із завантаженням товару на судно, витрат на страхування, суд зазначає наступне.
Пунктом 3.1 договору купівлі-продажу від 29.08.2025 р. № 29/28-25 передбачено, що Продавець поставляє Покупцю Товар на умовах FOB порт Ісакча у відповідності з Правилами Інкотермс в редакції 2010 р. 
Згідно інвойсу від 19.09.2025 р. № 2022002 умови поставки FOB.
Відповідно до Інкотермс умови поставки FOB (…named port of shipment) англ. Free On Board, або Франко борт (…назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом. Продавець за умовами поставки FOB зобов`язаний нести всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту, переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження. Ціна FОВ (FОВ ргісе) означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.
Тобто, за умовами поставки FOB усі витрати до моменту завантаження товару на судно несе продавець, а покупець не зобов`язаний включати до митної вартості витрати, які не підлягали оплаті за договором. 
Поставка товарів здійснювалась на підставі договору про транспортування вантажів водним транспортом від 19.09.2025 р. № DT 09/25, укладеного між ТОВ "СК АКОРД" (Фрахтувальник) та "DAIV TRADE" S.R.O. (Судновласник), за умовами якого Судновласник від свого імені і за рахунок Фрахтувальника виконує роботи по транспортуванню експортно-імпортних і транзитних вантажів Фрахтувальника з одних дунайських портів в інші порти на Дунаї згідно Додатків (Чартер-партий або Букинг-нот) до цього договору. 
На підтвердження задекларованих витрат на перевезення у розмірі 4000 Євро позивачем надано коносамент, карго маніфест, договір від 19.09.2025 р. № DT 09/25, інвойс від 19.09.2025 р. № 2025/071, платіжну інструкцію від 03.10.2025 р. № 55.
. Відповідно до ч.2 ст.53 МК України до митного оформлення подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
За приписами п.6 ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. 
Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 р. № 599 "Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення" до документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Як вже зазначалося, на підтвердження транспортних витрат до митного оформлення позивачем надавались інвойс від 19.09.2025 р. № 2025/071, платіжна інструкція від 03.10.2025 р. № 55, які не мають жодних розбіжностей щодо вартості транспортних послуг. 
Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 р. у справі № 804/16553/14 зазначив, що законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, а тому такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
За таких обставин суд приходить до висновку, що надані позивачем митному органу документи є логічними та містять необхідні відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів згідно із положеннями ч.2 ст.53 МК України для визначення вартості товару. 
Стосовно тверджень відповідача про ненадання митниці зазначеного в інвойсі від 19.09.2025 р. № 2025/071 документа CHARTER-PARTY N DT/01/25 DD 15/09/2025, додаткових угод до договору перевезення та графіку перевезень, то суд вказує на те, що ці документи відсутні у переліку обов`язкових документів, визначених ст.53 МК України, а тому за наявності наданих до митного оформлення коносаменту, карго маніфесту, договору від 19.09.2025 р. № DT 09/25, інвойсу від 19.09.2025 р. № 2025/071, платіжної інструкції від 03.10.2025 р. № 55 твердження митного органу про не підтвердження витрат на перевезення є безпідставними.
Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що задекларовані позивачем як складову митної вартості витрати на транспортування у розмірі 4000 Євро підтверджені належними документами, які надавалися митному органу.
Також безпідставними є посилання відповідача на ненадання документів про страхування, так як ні умовами договору купівлі-продажу від 29.08.2025 р. № 29/08-25, ні умовами поставки FOB не передбачено обов`язку страхування вантажу покупцем. За відсутності фактичних витрат на страхування не зрозуміло які саме витрати (їх розмір) ТОВ "СК АКОРД" має включити у митну вартість товару. 
Доводи відповідача про ненадання декларантом виписки з бухгалтерської документації суд відхиляє виходячи з наступного.
Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-XIV (далі - Закон № 996) передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.
Таким чином саме інвойс є первинним документом, оскільки у ньому відображено відомості про господарську операцію.
Згідно правил бухгалтерського обліку відображення товарів у регістрах обліку визначається лише за фактом переходу права власності на нього. Ця подія має бути документально оформлена. Для імпортних операцій таким документом є митна декларація, у якій міститься вичерпна інформація щодо ввезеного на митну територію України товару: фіксується ціна товару, кількість, загальна сума (ураховуючи курс).
З огляду на викладене, первинними документами, на підставі яких в обліку відображається придбання товару (ввезеного на митну територію України), є митна декларація, складена з дотриманням встановлених законодавством вимог та яка фіксує господарську операцію із взяття підприємством зобов`язання у сумі нарахованих митних платежів та інвойс, який входить до переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів згідно ч.2 ст.53 МК України.
Тому виписка з бухгалтерської документації не є документом, який підтверджує митну вартість товару.
Стосовно доводів відповідача про ненадання декларантом каталогів, прейскурантів (прайс-листів), сертифікату якості, то суд вважає їх безпідставними, так як такі документи згідно ч.2 ст.53 МК України не є обов`язковими, а враховуючи, що надані декларантом документи підтверджували всі складові митної вартості, не містили розбіжностей та/або явних ознак підробки, тому у митного органу не було законних підстав для витребування додаткових документів, зокрема і перелічених вище.
Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 19.12.2019 р. у справі № 810/5295/15, від 06.02.2020 р. у справі № 540/2219/18.
Отже, суд відхиляє вищевказані доводи відповідача про наявність сумніву у заявленій позивачем митній вартості імпортованого товару з підстав, наведених у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, оскільки надані позивачем до митного органу вище перелічені документи, підтверджують ціну імпортованого товару та жодних розбіжностей не містять.
Разом із тим підставою для коригування відповідачем митної вартості товарів слугувала інформація з цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби щодо митного оформлення ідентичних товарів з вищим рівнем митної вартості.
Однак формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Дана правова позиція сформована в постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі № 815/5838/17, від 05.05.2022 р. у справі № 2040/6019/18, від 19.11.2024 р. у справі № 420/23588/23, від 31.07.2018 р. у справі № 814/1253/14, від 04.09.2018 р. у справі № 814/2659/16, від 04.09.2018 р. у справі № 818/1186/17.
Відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.
Відповідно до ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Згідно п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 р., посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів від 15.10.2025 р. № UA500390/2025/000002/1, відповідачем використано для коригування митної вартості товарів МД від 27.03.2025 р. № 25UA500090003575U1, від 02.04.2025 р. № 25UA500130005863U0.
В той же час приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, відповідач лише зазначив ці МД однак не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем ч.2 ст.55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.
Аналогічна позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 12.03.2020 р. у справі № 804/6243/14.
Враховуючи викладене, позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.
З урахуванням викладеного, рішення про коригування митної вартості товарів від 15.10.2025 р. № UA500390/2025/000002/1 не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.
Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про протиправність рішення про коригування митної вартості товарів від 15.10.2025 р. № UA500390/2025/000002/1, то і прийнята на його підставі картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15.10.2025 р. № UA500390/2025/000070 також є протиправною та підлягає скасуванню.
В той же час позовні вимоги ТОВ "СК АКОРД" в частині визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 23.09.2025 р. № UA500390/2025/000068, від 07.10.2025 р. № UA500390/2025/000069 задоволенню не підлягають, оскільки їх прийняття не пов`язано з винесенням Одеською митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 15.10.2025 р. № UA500390/2025/000002/1 та з МД від 07.10.2025 р. № 25UA500390001058U8, митна вартість за якою була скоригована рішенням про коригування митної вартості товарів.
Так, картка відмови у митному оформленні (випуску) товарів від 23.09.2025 р. № UA500390/2025/000068 прийнята відносно МД від 23.09.2025 р. № 25UA500390001016U1 у зв`язку з невиконанням умов, які визначені ст.ст.257, 260, 264, 266 МК України, зокрема, порушення Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. № 651, п.29 Положення про митні декларації, затвердженого постановою КМУ від 21.05.2012 р. та постанови КМУ від 24.04.2019 р. № 344 - невірний розрахунок суми фінансової гарантії, а картка відмови у прийнятті митної декларації від 07.10.2025 р. № UA500390/2025/000069 - щодо МД від 21.09.2025 р. № 25UA500390001012U5 у зв`язку з надходженням висновку Одеського управління експертиз та досліджень СЛЕД Держмитслужби від 02.10.2025 р. № 1420003600-0240.
Позивачем жодних обґрунтувань протиправності цих карток про відмову у митному оформленні (випуску) товарів та у прийнятті митної декларації ні у позовній заяві, ні у відповіді на відзив не наведено. 
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).
Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації. В той же час позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про протиправність рішення про коригування митної вартості товарів від 15.10.2025 р. № UA500390/2025/000002/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15.10.2025 р. № UA500390/2025/000070, а тому позовні вимоги ТОВ "СК АКОРД" підлягають частковому задоволенню.
Приписами ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "СК АКОРД" в частині визнання протиправним та скасування однієї картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів, то з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 6056 грн.
Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 20000 грн. суд зазначає наступне.
Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Разом з тим, відповідно до ч.ч.4, 5 ст.134 КАС України законодавцем запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Так розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Крім того, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.
Таким чином, у Кодексі адміністративного судочинства України закладені критерії оцінки як співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу тощо), так і критерій пов`язаності цих витрат із веденням справи взагалі (пов`язаності конкретних послуг адвоката із веденням саме цієї судової справи, а не іншої справи).
При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та покладається на сторону, яка подає таке клопотання.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було винесене судове рішення у справі, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Ті самі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п. 269).
Верховним Судом у своїх постановах від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16, від 17.09.2019 р. у справі № 810/3806/18, від 31.03.2020 р. у справі № 726/549/19, неодноразово висловлювалась правова позиція, згідно якої на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Судом встановлено, що між ТОВ "СК АКОРД" (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) укладено договір про надання правничої допомоги від 03.11.2025 р., згідно п.1.1 якого Виконавець зобов`язується за завданням Замовника надати йому адвокатські та інші юридичні послуги; в свою чергу Замовник зобов`язується оплачувати надані Виконавцем послуги в порядку, терміни та на умовах, встановлених Договором.
Відповідно до п.1.2 договору послуги, що надаються Замовнику Виконавцем відповідно до умов Договору, полягають в наступному: надання роз`яснень та консультацій з юридичних питань, а саме: усних і письмових довідок щодо законодавства України та його застосуванню в конкретних ситуаціях; підготовка документів правового характеру, в тому числі позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, клопотань та інших процесуальних документів; здійснення представництва в суді, державних органах та органах місцевого самоврядування, перед громадянами та юридичними особами.
Пунктом 1.3 договору визначено, що послуги, які надаються за цим Договором полягають у представництві інтересів Замовника як позивача у адміністративній справі щодо оскарження карток відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500390/2025/000068 від 23.09.2025 р., № UA500390/2025/000069 від 07.10.2025 р., № UA500390/2025/000070 від 15.10.2025 р., а також визнання протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500390/2025/000002/1 від 15.10.2025 р.
Відповідно до п.3.1 договору вартість послуг, що надаються Виконавцем за договором становить: при наданні послуг у суді першої інстанції 20000 грн. 
На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 20000 грн., позивачем надано рахунок від 18.12.2025 р. № 18/12/25-01, звіт про надані юридичні послуги від 18.12.2025 р. згідно якого Виконавцем у період з 03.11.2025 р. по 18.12.2025 р. надано такі послуги: 1. проведення аналізу наданих Замовником документів, а саме: карток відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500390/2025/000068 від 23.09.2025 р., № UA500390/2025/000069 від 07.10.2025 р., № UA500390/2025/000070 від 15.10.2025 р., рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500390/2025/000002/1 від 15.10.2025 р., вантажосупровідної документації, надання Замовнику рекомендацій щодо шляхів врегулювання спору та обраної правової позиції - 03.11.2025 р. - 07.11.2025 р.; 2. пошук актуальної судової практики, підготування та подання до Одеського окружного адміністративного суду позовної заяви з додатками щодо визнання протиправними та скасування карток відмов та рішення про коригування митної вартості товарів Одеської митниці - 10.11.2025 р. - 17.11.2025 р.; 3. проведення аналізу звіту на позовну заяву Одеської митниці, підготування відповіді на відзив, її подання до Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/38769/25 - 09.12.2025 р. - 12.12.2025 р. 
Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним ст.ст.19, 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суд вважає, що визначений позивачем розмір понесених судових витрат на правничу допомогу не співмірний із складністю справи, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та виклику учасників справи.
Крім того, дана адміністративна справа є справою незначної складності, складання позовної заяви не вимагає глибокого аналізу судової практики і нормативно-правових актів враховуючи сталу судову практику даної категорії справ.
Виходячи з наведеного, з урахування критеріїв пропорційності суд приходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача та стягнення з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.
Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СК АКОРД" (68803, Одеська область, Ізмаїльський район, м.Рені, вул.Вознесенська, буд.253, код ЄДРПОУ 33268237) до Одеської митниці (65078, м.Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, буд.21-А, код ЄДРПОУ 44005631) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити частково. 
Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 15.10.2025 р. № UA500390/2025/000002/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15.10.2025 р. № UA500390/2025/000070.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з Одеської митниці (65078, м.Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, 21-А, код ЄДРПОУ 44005631) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СК АКОРД" (68803, Одеська область, Ізмаїльський район, м.Рені, вул.Вознесенська, буд.253, код ЄДРПОУ 33268237) судовий збір у сумі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн.
Стягнути з Одеської митниці (65078, м.Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, 21-А, код ЄДРПОУ 44005631) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СК АКОРД" (68803, Одеська область, Ізмаїльський район, м.Рені, вул.Вознесенська, буд.253, код ЄДРПОУ 33268237) витрати на правничу допомогу у сумі 4000 (чотири тисячі) грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко