break-word'> 
УХВАЛА
19 червня 2026 року
м. Київ

справа № 569/25025/23
провадження № 61-8574ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Пархоменка П. І., суддів Гудими Д. А., Краснощокова Є. В. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2024 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 29 травня 2025 року 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Науково-дослідний проектно-пошуковий та геологорозвідувальний кооператив «ГЕОЛОГ», про визнання незаконним і скасування рішення Рівненської міської ради,
УСТАНОВИВ:
1. 03 липня 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивачка) подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2024 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 29 травня 2025 року у цивільній справі № 569/25025/23.
2. Ухвалою Верховного Суду від 21 липня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та надано позивачці строк для усунення наявних в ній недоліків, які вона мала усунути шляхом подання до Верховного Суду:
- доказів на підтвердження підстав для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення;
- уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній підстави (підстав) касаційного оскарження, передбаченої (передбачених) статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), з урахуванням роз`яснень, викладених в цій ухвалі;
- уточненням прохальної частини касаційної скарги.
3. На виконання вимог вказаної ухвали позивачка подала до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу, в якій вказала, що оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій, підставою касаційного оскарження судових рішень зазначила відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статті 65 Сімейного кодексу України (далі - СК) у правовідносинах щодо укладення договору про спільну діяльність, стороною якого є один із подружжя. 
Разом з уточненою касаційною скаргою позивачка подала заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, яка мотивована тим, що 03 червня 2026 року позивачка отримала оскаржувану постанову, відомості про що містяться в матеріалах справи. Проте, доказів на підтвердження зазначених обставин позивачкою не надано.
4. Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2026 року продовжено строк на усунення недоліків, які позивачка мала усунути, шляхом подання до Верховного Суду:
- доказів, які підтверджують мотиви клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження;
- уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній підстави (підстав) касаційного оскарження, передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК, з урахуванням роз`яснень, викладених в цій ухвалі.
5. На виконання вимог зазначеної ухвали позивачка подала до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Рівненського апеляційного суду від 29 травня 2025 року та уточнену касаційну скаргу.
6. В обґрунтування заяви про поновлення строку позивачка зазначила, що повний текст оскаржуваної постанови вона отримала 03 червня 2025 року в приміщенні Рівненського апеляційного суду, що підтверджується копією заяви з матеріалів справи та відміткою про отримання судового рішення на вказаній заяві.
7. Стаття 390 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) гарантує учаснику справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
8. Аналіз матеріалів касаційного провадження свідчить, що повний текст оскаржуваної постанови від 29 травня 2025 року, складено 29 травня 2025 року. Позивачці вказана постанова не направлялась, оскаржувану постанову вона отримала в приміщенні суду першої інстанції 03 червня 2025 року, що підтверджується копією заяви з матеріалів справи.
9. Крім того, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, 02 червня 2025 року забезпечено надання загального доступу до оскаржуваної постанови від 29 травня 2025 року у цій справі.
10. Враховуючи викладене, останній день на касаційне оскарження з моменту отримання оскаржуваної постанови є 03 липня 2025 року, а касаційну скаргу позивачка подала 03 липня 2025 року, отже, касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення позивачці судового рішення, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
11. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
12. У касаційній скарзі наведені доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК підстав для касаційного оскарження (застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 580/1300/22, від 05 листопада 2019 року у справі № 906/392/18).
13.  Позивачка, посилаючись на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, зазначає про необхідність відступу від висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 450/2286/16-ц, оскільки правовідносини у зазначеній справі не є подібними до спірних правовідносин у цій справі. Позивачка вказує, що, звертаючись із вимогою про визнання незаконним пункту 30 рішення Рівненської міської ради від 25 лютого 2004 року № 687, вона керувалася правовою позицією, викладеною у рішенні Конституційний Суд України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, а також тим, що ухвалою суду від 31 жовтня 1994 року у справі № 2-2068/94 питання про припинення права постійного користування ОСОБА_4 земельною ділянкою не вирішувалося, а тому таке право не припинилося.
14. Також позивачка зазначає, що суди порушили норми процесуального права, оскільки не розглянули подане разом із позовною заявою клопотання про витребування доказів (пункт 3 частини другої статті 411 ЦПК).
15. Позивачка подала касаційну скаргу у передбачений законом строк з дотриманням вимог статті 392 ЦПК, підстави для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні. У касаційній скарзі наведені обставини, які потребують перевірки, щодо передбачених пунктами 1, 2, 4 частини другої статті 389 ЦПК підстав для касаційного оскарження (див. пункти 13-15).
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Рівненського апеляційного суду від 29 травня 2025 року у справі № 569/25025/23.
2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 грудня 2024 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 29 травня 2025 року у справі № 569/25025/23.
3. Витребувати з Рівненського міського суду Рівненської області матеріали справи № 569/25025/23.
4. Копії ухвали про відкриття касаційного провадження надіслати учасникам справи.
5. Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК відзив на касаційну скаргу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали про відкриття касаційного провадження у справі. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судових рішень (рішення).
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:	П. І. Пархоменко Д. А. Гудима  Є. В. Краснощоков