Справа № 159/1654/26
Провадження № 2/159/1578/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
11 травня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Денисюк Т.В.
з участю секретаря судового засідання - Пустової А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
у с т а н о в и в :

У березні 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила змінити визначений рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.06.2014 розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини — сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 700 гривень на 1/4 частину доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позовна заява мотивована тим, що на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.06.2014 у справі №159/3594/14-ц з відповідача на користь позивача відбувається стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Проте раніше визначений розмір аліментів не забезпечує потреби дитини. В свою чергу матеріальнийстан відповідача значно покращився, оскільки на час ухвалення рішення про стягнення аліментів відповідач не був працевлаштований, на сьогодні він проходить військову службу в ЗСУ і отримує стабільне матеріальне забезпечення. Приймаючи до уваги вартість продуктів харчування, одягу, предметів для розвитку, просила збільшити розмір аліментів і стягувати їх у частці від доходу відповідача.
24 березня 2026 року суд відкрив провадження у справі, на підставі частини четвертої статті 274 ЦПК України визначив розглядати справу за правилами загального позовного провадження. 
Відзив на позовну заяву не надходив. 
08.05.2026 розпочатий судовий розгляд справи по суті. 
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, у заяві від 27.04.2026 клопотала про розгляд справи у її відсутності.
Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився. 
В підготовчому засіданні батько відповідача повідомив, що відповідач проходить військову службу, про наявність судового провадження сину відомо, ОСОБА_2 дав згоду на розгляд справи у його відсутності.
Керуючись приписами статті 280 ЦПК України, суд провів заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось (частина друга статті 247 ЦПК).
Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення – 11.05.2026.
Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів.
Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України (далі – СК) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.06.2021 (справа 643/11949/19, провадження № 61-2698св21) суд дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.
У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
У пунктах 17, 23 постанови № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Відповідно до частини другої статті 182 СК, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік»прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01.01.2026 становить 2817 гривні, від 6 до 18 років - 3512 гривень. 
Згідно з частиною другою статті 51 Конституції Українибатьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України).
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
За матеріалами справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.09.2008, який розірваний рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.09.2014 у справі № 159/3130/14-ц.
Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 22.05.2009 сторони є батьками неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.06.2014 у справі №159/3594/14-ц ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 05.06.2014 і до досягнення дитиною повноліття.
З 20.09.2023 відповідач ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 (довідка ВЧ НОМЕР_2 №1245 від 16.09.2025).
У позовній заяві позивач вимагаючи змінити спосіб стягнення аліментів визначила підставу позову – ст.192 СК України (зміна розміру аліментів) і обґрунтувала вимоги покращенням майнового стану відповідача (відповідач на час призначення аліментів не мав постійного доходу, на даний час він є військовослужбовцем, отримує стабільний дохід).
Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11.03.2020 у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.
Аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. При цьому, виходячи з положень чинного законодавства, доступ дитини до даних благ не залежить від перебування батьків у шлюбі. Аліменти є власністю самої дитини, а не батьків. Батьки лише отримують та використовують їх від імені дітей. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тобто перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
У справах пов`язаних з майновими чи немайновими правами дитини суд діє виключно в інтересах останньої.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
З урахуванням принципу змагальності процесу, співмірності, потреб дитини, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, матеріальне становище сторін, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, з огляду на те, що стаття 180 СК України покладає обов`язок на обох батьків утримувати дитину, суд вважає справедливим та обґрунтованим збільшити розмір аліментів, змінивши спосіб їх стягнення з твердої суми на 1/4 частину доходу відповідача.
Розмір аліментів на рівні 1/4 частини доходів відповідача відповідає вимогам законодавства, є необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини.
Відповідач, як платник аліментів, проти такого збільшення не заперечив, доказів на спростування покращення його матеріального становища суду не надав, як і не надав доказівна підтвердження існування обставин для визначення аліментів в меншому розмірі. 
Щодо розподілу судових витрат.
На підставі статті 141 ЦПК з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1331,20 гривень, від сплати якого позивач звільнена на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись статтями 12, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статей 7, 18, 181, 182, 183, 192 Сімейного кодексу України, суд
У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.06.2014 (справа №159/3594/14-ц), та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. 
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.  

Повне найменування сторін:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 

Повне судове рішення складене 11.05.2026. 

Головуючий	Т. В. ДЕНИСЮК