Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
Справа № 126/2911/25
Провадження № 2-о/126/36/2026
"24" червня 2026 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Рудя О.Г.
секретар Кучанська В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Бершадського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту батьківства,- 

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду за участю заінтересованої особи Бершадського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з заявою про встановлення факту батьківства, в якій просить постановити рішення суду, яким встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та змінити в актовому записі про народження № 1 від 07.05.2024 року вчиненого Бершадським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) запис про батька з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_2 », прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».
Заявлені вимоги обгрунтовані тим, що заявник та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2018 року проживали однією сім`єю у цивільному шлюбі, вели спільне господарство.
Від спільного проживання у них народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.
З самого початку їхніх стосунків перешкодою укладення шлюбу між заявником і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було те, що ОСОБА_1 не мала громадянства і в результаті все життя провела без документів. Влітку 2023 року вона отримала першу посвідку на тимчасове проживання в Україні (копію якої додаю до справи), тоді ж вони з ОСОБА_7 звернулись до Бершадського відділу ДРАЦС для укладення шлюбу, однак їм повідомили, що чоловіку необхідно мати військовий документ, якого ОСОБА_7 не мав.
27.09.2023 ОСОБА_2 був мобілізований до лав ЗСУ. В цей час вони продовжували ростити доньку ОСОБА_8 без свідоцтва про народження, оскільки в зв`язку з проблемами з її документами, вони з ОСОБА_7 не могли в органах ДРАЦС подати заяви про визнання батьківства і їхня донька ОСОБА_8 до трирічного віку була без свідоцтва про народження.
20.12.2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти під час виконання бойового завдання в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій в районі села Новомихайлівка Покровського району Донецької області, про що свідче копією сповіщення сім`ї № 98 від 21.12.2023.
07.05.2024 року актовим записом за № 1 Бершадським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинено запис про народження ОСОБА_3 , де в графі мати записана заявник - ОСОБА_1 , у графі батько записаний ОСОБА_4 . Даний запис про батька зроблений за заявою матері, в порядку ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження.
В січні 2025 року їй стало відомо, що ОСОБА_2 , солдат ЗСУ загинув у війні з російською федерацією та його похоронили в м. Городище (свідоцтво про смерть актовий запис № 2 від 05.02.2025р. видане Городищенським відділом ДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління юстиції України).
Фактично батьком дитини ОСОБА_3 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який визнав привселюдно себе її батьком, проживав з заявницею однією сім`єю, виховував доньку, утримував її та дитину матеріально.
Однак вони з ОСОБА_2 не встигли подати заяви до державного органу реєстрації актів цивільного стану про визнання його батьком дитини. А 20.12.2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти. Їхня донька ОСОБА_8 на сьогодні позбавлена будь-яких соціальних пільг від держави, як дитина загиблого, тому вона змушена звернутися до суду за захистом її прав та інтересів.
Заявниця ОСОБА_1 надала до суду письмову заяву про підтримання заявлених вимог та просила розглянути справу в її відсутність.
Представник заінтересованої особи Бершадського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кравчук Л.Я. надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, не заперечує проти задоволення вимог заявника ОСОБА_1 ..
Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п. 7 вказаної вище Постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2018 року проживали однією сім`єю у цивільному шлюбі, вели спільне господарство.
Від спільного проживання у них народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заявниця стверджує, що перешкодою укладення шлюбу між заявницею і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було те, що ОСОБА_1 не мала громадянства і лише влітку 2023 року вона отримала першу посвідку на тимчасове проживання в Україні, що підтверджується її копією, доданою до матеріалів заяви.
Коли заявниця з ОСОБА_7 звернулись до Бершадського відділу ДРАЦС для укладення шлюбу, їм було повідомлено, що чоловіку необхідно мати військовий документ, якого ОСОБА_7 не мав.
27.09.2023 ОСОБА_2 був мобілізований до лав ЗСУ. 
Донька ОСОБА_8 взагалі не мала свідоцтва про народження, оскільки в зв`язку з проблемами з документами ОСОБА_1 , вони з ОСОБА_7 не могли в органах ДРАЦС подати заяви про визнання батьківства і їхня донька ОСОБА_8 до трирічного віку була без цього документа.
20.12.2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти під час виконання бойового завдання в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій в районі села Новомихайлівка Покровського району Донецької області, про що свідче копія сповіщення сім`ї № 98 від 21.12.2023.
07.05.2024 року актовим записом за № 1 Бершадським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинено запис про народження ОСОБА_3 , де в графі мати записана заявник - ОСОБА_1 , у графі батько записаний ОСОБА_4 . Даний запис про батька зроблений за заявою матері, в порядку ст. 135 СК України, що підтверджується що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини Серія НОМЕР_1 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження.
В січні 2025 року заявниці стало відомо, що ОСОБА_2 , солдат ЗСУ загинув у війні з російською федерацією та його похоронили в м. Городище (свідоцтво про смерть актовий запис № 2 від 05.02.2025 видане Городищенським відділом ДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління юстиції України).
Батьком дитини ОСОБА_3 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за життя визнав себе її батьком, проживав з заявницею однією сім`єю, виховував доньку, утримував її та дитину матеріально, що підтверджується Актом обстеження умов проживання від 10.10.2024 та письмовими свідченнями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..
ОСОБА_1 з ОСОБА_2 не встигли подати заяви до державного органу реєстрації актів цивільного стану про визнання його батьком дитини, через що Їхня донька ОСОБА_8 на сьогодні позбавлена будь-яких соціальних пільг від держави, як дитина загиблого.
Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України.
Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду, згідно до частини 2 статті 125 СК України.
За змістом статті 126 СК України заява жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, може бути подана до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ч. 1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 128 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.
Статтею 130 СК України, визначено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій ст.128 цього Кодексу матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, як досягла повноліття.
Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3- у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Справи про визнання батьківства щодо дитини суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.
Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.
Ухвалою суду від 07.04.2026 за клопотанням заявниці ОСОБА_1 , призначено у даній справі судову молекулярно - генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.
Згідно висновку експерта від 20.05.2026 року № СЕ-19/123-26/6111-БД ймовірність походження даних ДНК-профілів від дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та біологічних батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , становить не менше ніж 99,99999999%.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 760/3977/15-ц (провадження № 61-2081зпв18) зазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами.
Такого ж висновку Верховний Суд дійшов в постанові у справі № 569/13821/18 від 18.02.2021 року.
У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Також, суд вважає надані фотографії, які вказують на те, що загиблий ОСОБА_2 , заявниця  ОСОБА_1 разом із дитиною ОСОБА_8 проводили спільно час належними та допустимими доказами у справі.
Зібраними в ході судового розгляду доказами, на думку суду, вимога заявника про встановлення факту батьківства знайшла своє підтвердження та підлягає задоволенню.
Враховуючи вказане, суд дійшов до висновку, що слід встановити факт що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Керуючись ст.ст.13, 19, 81, 263-265, 266, 315, 316 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Бершадського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту батьківства задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Зобов`язати Бершадський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України змінити в актовому записі про народження № 1 від 07.05.2024 року вчиненого Бершадським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) запис про батька з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_2 », прізвище дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. Г. Рудь