Справа № 534/373/26 
провадження № 3/624/115/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року суддя Кегичівського районного суду Харківської області Богачова Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Відділу поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП,
в с т а н о в и в:

До Кегичівського районного суду Харківської області за територіальною підсудністю надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за адміністративним протоколом серії ЕПР1 №590351 від 13.02.2026 за ст. 124 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №590351 від 13.02.2026, ОСОБА_1 13.02.2026 о 10-35 годині в м. Горішні Плавні, вул. Строна, 27 керуючи транспортним засобом Opel zafira, державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки Renault Denault, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.3 ПДР – інші порушення ПДР, порушення правил перестроювання. Дії кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив наступне. 13.02.2026 він їхав хоронити свого друга військовослужбовця, який загинув. Вони рухалися в похоронній колоні, попереду якої був поліцейський автомобіль з ввімкненими синіми і червоними проблисковими маячками. Зазначив, що у нього проблеми зі здоров`ям, і в цей час йому стало погано, в зв`язку з чим він виїхав з колони та зупинився на узбіччі зустрічної смуги руху, та ввімкнув сигналізацію. В цей час назустріч їхав автомобіль марки Renault, який маневрував по дорозі та намагався його об`їхати по узбіччю, але оскільки узбіччя було вузьке, виникла дорожньо-транспортна пригода. Після зіткнення, він вийшов зі свого автомобіля та повідомив, що поїде на поховання, а потім повернеться, для фіксації ДТП. Він пересів в інший транспортний засіб та поїхав на поховання друга. Повернувся приблизно через пів години, а на місці ДТП вже були працівники поліції та троє невідомих чоловіків, які говорили поліцейським, що необхідно зазначати в схемі ДТП. Після ознайомлення зі схемою ДТП, яка була складена працівниками поліції без його участі він не погодився, тому працівники поліції її порвали та склали іншу схему, яка знаходиться в матеріалах справи. Повідомив, що ані з ним, ані з іншим водієм не були проведені освідування на стан сп`яніння. Поліцейські при складанні схеми місця ДТП періодично вмикали бодікамеру, але відеозапис події до матеріалів справи не долучили. Також вказав, що під час фіксування та складання схеми він наполягав на виклику поліцейського, який супроводжував колону, щоб він склав протокол про адміністративне правопорушення щодо водія транспортного засобу Renault, з цього приводу телефонував на гарячу лінію 102. Таким чином, вважає, що даний протокол про адміністративне правопорушення складений стосовно нього не законно, не відповідає дійсним обставинам, складений з суттєвими порушеннями норм процесуального закону, не підтверджується відповідними доказами, і таким чином, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона їхала в одній машині з ОСОБА_1 на поховання ОСОБА_3 , який загинув. Попереду колони їхала поліцейська машина з проблисковими маячками. Вона сиділа поруч з водієм ОСОБА_1 , йому стало погано, і він виїхав з колони та зупинився на узбіччі. В цей час інша водійка транспортного засобу, ніяким чином не намагалася уникнути ДТП, здійснила зіткнення з автомобілем, який був припаркований на узбіччі дороги. Після ДТП, вони всі пересіли в інші авто та поїхали на поховання військовослужбовця, а потім вже ОСОБА_1 сам повернувся до автомобіля для фіксування місця ДТП.
Свідок ОСОБА_4 , допитана в судовому засіданні, повідомила, що вони їхали на поховання військовослужбовця. Вона перебувала на задньому сидінні автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Під час руху колони, ОСОБА_1 застогнав, та виїхав з колони і зупинився з лівої сторони дороги на узбіччі, щоб не заважати процесії рухатися далі. ОСОБА_1 стало погано, тому була здійснена вимушена зупинка транспортного засобу. Після зупинки, через невеликий проміжок часу, вона почула поштовх, а потім побачила, що інший автомобіль зіткнувся з їхнім, тобто сталася ДТП. Після цього, вони всі пересіли до інших автомобілів та поїхали на поховання, а потім ОСОБА_1 повернувся для складання схеми місця ДТП.
Від допиту інших свідків, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відмовився. 
Потерпіла ОСОБА_8 про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Надіслала на адресу суду клопотання про розгляду справи без участі за наявними в матеріалах справи документами.
Судом вживались заходи задля виклику в судове засідання працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_9 , однак останній в судове засідання не прибув.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
Водночас, суд звертає увагу на те, що потерпіла та працівник поліції, яким був складений протокол не були позбавлені можливості брати участь в судовому розгляді шляхом відеоконференції, надати свої письмові пояснення та докази до суду, натомість, самостійно, на власний розсуд, не побажали реалізувати свої права.
За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності зазначених осіб на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд доходить висновку про закриття провадження у справі з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно ст. 1 КУпАП, завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №590351 від 13.02.2026, ОСОБА_1 13.02.2026 о 10-35 годині в м. Горішні Плавні, вул. Строна, 27 керуючи транспортним засобом Opel zafira, державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки Renault Denault, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 10.3 ПДР – інші порушення ПДР, порушення правил перестроювання.
Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №590351 від 13.02.2026, водію ОСОБА_1 ставиться у вину недотримання вимог п. 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.
За положеннями ст. 124 КУпАП, відповідальність настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. При цьому, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення всіх обов`язкових ознак даного правопорушення, в тому числі й безпосередньо наявності вини даної особи у вчиненні такого правопорушення, яка проявляється у формі умислу чи необережності.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 590351 від 13 лютого 2026 року, схема місця ДТП від 13 лютого 2026 року, фотознімки транспортних засобів, письмові пояснення ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 не доводять беззаперечно та поза розумним сумнівом факт порушення ОСОБА_1 п. 10.3 ПДР України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Так, згідно зі схемою місця ДТП складеної 13.02.2026 в присутності ОСОБА_8 та ОСОБА_1 транспортні засоби мають наступні пошкодження, а саме - «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 – пошкоджене ліве передне крило та лакофарбове покриття в лівій частині переднього бамперу, транспортний засіб «Opel zafira», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 пошкоджена передня ліва фара, передній бампер, омивач фар, передне ліве крило.
Обоє учасників дорожнього руху ОСОБА_8 та ОСОБА_1 були присутні під час складання схеми ДТП, на якій зафіксовано напрямок руху обох автомобілів по вул. Андрія Строки м. Горішні Плавні, зафіксовано місце зіткнення автомобілів, при цьому учасники пригоди, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 кожен був ознайомлений зі схемою, підписали все без застережень.
Крім цього, ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області було задоволено клопотання ОСОБА_1 та витребувано з Відділу поліції №2 Кременчуцького районного управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області відеозаписи з бодікамер поліцейських, які виїхали на місце ДТП та складали протокол серії ЕПР1 №590351 від 13.02.2026, а також запис з реєстратора службового авто щодо цієї події за відповідний проміжок часу та витребувано з Головного управління Національної поліції в Полтавській області аудіо записи дзвінків на спецлінію «102» здійснених 13.02.2026 з номеру 0661800277 щодо скарг на тиск сторонніх осіб та виклик працівника поліції, який очолював супровід. Ця ухвала суду була направлена для виконання, про що свідчать зворотні поштові повідомлення, але не була виконана.
Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно із п. 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
За приписами п. 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 10.3 Правил дорожнього руху, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.
Відповідно до п. 12.3. Правил дорожнього руху, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Учасники ДТП та особи, що були допитані як свідки дали протирічні пояснення щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, не може бути визнаний достатнім доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали жодних сумнівів.
Будь-яких інших достатніх доказів, які б достовірно свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, матеріали справи не містять.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, самостійно редагувати фабулу обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципи рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».
Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02). Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.
Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого є значним, а також передбачає позбавлення права керування транспортним засобом.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Оцінивши усі наявні у справі докази з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням пояснень ОСОБА_1 , локалізації пошкоджень транспортних засобів та розташування транспортних засобів, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Враховуючи вищенаведене, за відсутності належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Суд зауважує, що при розгляді справи, суд не розглядає правомірність поведінки інших осіб, зокрема інших учасників ДТП, не оцінює відповідність їх дій вимогам Правил дорожнього руху.
Керуючись ст.ст. 124, 245-249, 251-252, 280, 283, 284, КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
На постанову суду може бути подана скарга до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.В. Богачова