БІЛОГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД  ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ вул. Шевченка, 42, смт Білогір`я, Шепетівський район, Хмельницька область, 30200 тел./факс (03841) 2-14-44, тел. 2-03-97, е-mail: inbox@bg.km.court.gov.ua, web:https://bg.km.court.gov.ua/sud2201/, код ЄДРПОУ 02886947	

Справа № 669/1099/25
Провадження № 2/669/101/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 травня 2026 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області
в складі : 
головуючого – судді Бараболі Н.С.,
з участю: секретаря судового засідання Хитрун А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Білогір`я цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
22 грудня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» (далі по тексту - ТОВ «Деал фінанс груп») в підсистемі «Електронний суд» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 18 липня 2025 року №71953549 в сумі 20245,00 грн.
Крім цього, представник просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2442,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18 липня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання коштів у кредит №71953549 на суму 5000,00 грн, строком на 30 днів (з 18.07.2025 року по 16.08.2025 року) із фіксованою процентною ставкою в розмірі 0,5 %, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15,00% від суми наданого кредиту. У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «54533», що був надісланий йому на електронну адресу.
19.07.2025 року між позикодавцем та відповідачем укладено додаткову угоду №15384383 до договору позики №71953549 за умовами якої збільшено суму позики на 6000,00 грн.в результаті чого розмір кредиту становить 11000,00 грн. та змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 0,5% на 1%.
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало останньому в борг грошові кошти в загальній сумі 11000,00 грн шляхом зарахування вказаних коштів на його банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується електронними платіжними інструкціями.
Разом з тим, відповідач своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів не виконав.
Внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повернення позики, процентів та комісії у встановлений строк за ним утворилась заборгованість в розмірі 20245,00 грн, з яких: 11 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту), 3215,00 грн - заборгованість за процентами, 750,00 грн - заборгованість за комісією та 5280,00 грн - заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
16 вересня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал фінанс груп» уклали договір факторингу № 16/09/25, за умовами якого ТОВ «Деал фінанс груп» набуло права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі прав вимог від 23 грудня 2025 року, в тому числі за договором про надання коштів у кредит від 18 липня 2025 року №71953549.
В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором позики, представник просив суд стягнути з нього на користь позивача заборгованість, а також понесені судові витрати по справі у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 26 грудя 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
Представник позивача ТОВ «Деал фінанс груп» в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просили розгляд справи проводити у їхній відсутності, позовні вимоги підтримали, не заперечили проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав, а тому відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, судом встановлено наступне.
Судом встановлено, що 18 липня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71953549, який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «54533», що був надісланий йому на електронну адресу.
Відповідно до п. 2 кредитного договору від 18 липня 2025 року №71953549 відповідачу надано позику в сумі 5000 грн строком на 30 днів, дата повернення кредиту 16 серпня 2025 року, процентна ставка (базова) в день становить 1,000 % , комісія за надання кредиту – 15,00 % від суми наданого кредиту, що складає 750 грн.
19 липня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71953549, яку підписано ОСОБА_2 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «21381», що був надісланий йому на електронну адресу.
Відповідно до вищевказаної додаткової угоди від 19 липня 2025 року відповідачу збільшено суму наданого кредиту на 6000 грн. загальний розмір кредиту становить 11000,00 грн. сума кредиту становить 11000,00 грн., процентна ставка (фіксована) в день становить 1,000 %.
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало ОСОБА_1 в борг грошові кошти в сумі 11000,00 грн шляхом зарахування вказаних коштів на його банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується електронними платіжними інструкціями від 18 липня 2025 року та від 19 липня 2025 року, а також витребуваною судом в АТ КБ «Приват Банк» інформацією від 27 січня 2026 року №20.1.0.0.0/7-260126/92183-БТ.
В подальшому, 16 вересня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Деал фінанс груп» уклали договір факторингу № 16/09/25, за умовами якого ТОВ «Деал фінанс груп» набуло права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі прав вимог від 19 листопада 2025 року, в тому числі за договором про надання коштів у кредит від 18 липня 2025 року №71953549.
Відповідно до реєстру прав вимог №19/11/25-01 від 19 листопада 2025 року до договору факторингу 16 вересня 2025 року № 16/09/25, ТОВ «Деал фінанс груп» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором про надання коштів у кредит №71953549 від 18 липня 2025 року в сумі 20245,00 грн, з яких: 11000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту), 3215,00 грн - заборгованість за процентами, 750,00 грн - заборгованість за комісією та 5280,00 грн - заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво-чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором (ст. 1052 ЦК України).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що договір про надання коштів у кредит №71953549 від 18.07.2025 підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає наведеним вище нормам права.
Зазначений договір містить персональні дані відповідача, зокрема, РНОКПП, дані паспорта громадянина України, місце проживання, електронну адресу, номер мобільного телефону, номер банківського рахунку. Також в договорі з додатками визначено порядок та умови надання кредиту, сплати процентів та комісії.
Вказані дані не перебувають у загальному доступі, є індивідуальними для кожної конкретної особи, а їх обробка потребує згоди самої особи на такі дії.
Отримання кредитних коштів на вказаний позичальником при укладенні договору картковий банківський рахунок ОСОБА_1 не спростував.
Укладаючи договір сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів, комісії за користування кредитними коштами.
Наявність заборгованості за договорами підтверджується розрахунком позивача, який не спростований відповідачем.
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За змістом статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини 1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Деал Фінанс Груп» слід стягнути 14965,00 грн. заборгованості за кредитним договором №71953549 від 18 липня 2025 року, з яких: 11000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3215,00 грн. сума заборгованості за процентами, 750,00 грн. сума заборгованості за комісією.
Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Деал Фінанс Груп» просило також стягнути з відповідача 5280,00 грн. заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Вказані проценти нараховані за період з 17 серпня 2025 року по 28 серпня 2025 року.
Так, у п.2.2.4 передбачено, що проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) становлять 4,00% в день.
Згідно п.1.26 кредитного договору проценти за понадстрокове користування кредитом це грошові кошти, що нараховуються на залишок суми кредиту у передбачених договором випадках за невиконання позичальником умов договору.
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.
У постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондується жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.
Оскільки за умовами договору кредиту №71953549 від 18 липня 2025 року та додаткової угоди до нього від 19 липня 2025 року сторони погодили строк дії договору кредиту по 16 серпня 2025 року, тому після зазначеної дати, позивач не мав права нараховувати проценти за понадстрокове користування кредитом.
Нарахування та стягнення процентів за користування кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам Цивільного кодексу України.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Деал Фінанс Груп» слід стягнути 14965,00 грн. заборгованості за кредитним договором №71953549 від 18 липня 2025 року, з яких: 11000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3215,00 грн. сума заборгованості за процентами, 750,00 грн. сума заборгованості за комісією.
У стягненні 5280,00 грн. заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування слід відмовити.
При розподілі судових витрат суд виходить з наступного.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача у даній справі на підставі ордеру серії АХ №1287256 від 03 вересня 2025 року та договору про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22 серпня 2025 року здійснювала адвокат Ткаченко Ю.О.
Згідно витягу з акту приймання-передачі наданої правничої допомоги №3-ДІЛ від 08 грудня 2025 року за договором про надання правничої допомоги від 22 серпня 2025 року вбачається, що вартість наданих адвокатом Ткаченко Ю.О. юридичних послуг щодо підготовки позовної заяви ТОВ «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики становить 4500 грн. Вказані послуги складаються з наступних дій: вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції 500 грн., складання позовної заяви 4000 грн.
Зважаючи на складність справи, а саме, предмет доказування, необхідність збору доказів, складність застосування норм права, обсягу поданих заяв по суті справи та інших процесуальних документів у даній справі, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, заявлений позивачем до відшкодування є співмірним із обсягом наданих послуг.
Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1790,62 грн, виходячи з обрахунку: 14965,00 грн (загальний розмір задоволеного позову) х 2422,40 грн (розмір сплаченого позивачем судового збору) : 20245,00 грн (загальна сума пред`явленого позову).
Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 3326,37 грн., виходячи з обрахунку: 14965,00 (розмір задоволеного позову) х 4500 грн (розмір сплаченого позивачем гонорару) : 20245,00 грн (сума пред`явленого позову).
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» (ЄДРПОУ 44280974) заборгованість за договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71953549 від 18 липня 2025 року в сумі 14965,00 грн. (чотирнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят пять гривень) 00 копійок, з яких: 11000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту), 3215,00 грн - заборгованість за процентами та 750,00 грн - заборгованість за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1790,62 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3326,37 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
- позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп», місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 19, офіс 181, ЄДРПОУ: 44280974;
- відповідач – ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Суддя Наталія БАРАБОЛЯ