ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 року м.Чернігів Справа № 620/3638/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді - Клопота С.Л. 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом Чернігівської окружної прокуратури в інтересах Міністерства культури України до Любецької селищної ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 

У С Т А Н О В И В:

Чернігівська окружна прокуратура в інтересах Міністерства культури України звернулась до суду з адміністративним позовом до Любецької селищної ради та просить наступне.
1. Визнати протиправною бездіяльність Любецької селищної ради (вул. Добринінська, 60, селище Любеч, Чернігівський район, Чернігівська область, 15041, код ЄДРПОУ - 04412478) щодо невчинення дій, спрямованих на завершення розроблення та затвердження історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця смт. Любеч Чернігівського району Чернігівської області, у відповідності до вимог Порядку розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.09.2021 № 926.
2. Зобов`язати Любецьку селищну раду (вул. Добринінська, 60, селище Любеч, Чернігівський район, Чернігівська область, 15041, код ЄДРПОУ - 04412478) вчинити дії в межах компетенції, спрямовані на завершення розроблення та затвердження історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця смт. Любеч відповідно до вимог Порядку розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.09.2021 № 926. 
Ухвалою судді від 15.04.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.
Відповідачем подано відзив на позов, у якому останній позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити.
Дослідивши матеріали справи, суд враховує таке. 
Судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів від 26.07.2001 №878 затверджено Список історичних населених місць України, до якого включено смт. Любеч, з датою заснування або першої писемної згадки - 882 рік.
Однак, історико-архітектурний опорний план (далі-ІОАП) вказаного історично населеного місця не розроблений (не відповідає вимогам законодавства) та не затверджений. 
Любецькою селищною радою всупереч вимог пам`яткоохоронного законодавства не вжито заходів щодо доопрацювання історико- архітектурного опорного плану історичного населеного місця смт. Любеч, з урахуванням вимог чинного законодавства України та затвердження доопрацьованого проекту.
Так, згідно відомостей Міністерства культури України проект історико-архітектурного опорного плану історичного населеного місця селища міського типу Любеч Чернігівського району Чернігівської області, який розроблений товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурно-просторове планування» за замовленням Любецької селищної ради у 2019 році та поданий на розгляд Міністерства культури України (далі - Міністерство) у травні 2020 року, наразі не затверджений у встановленому законом порядку Міністерством культури України, у зв`язку з відсутністю доопрацьованої науково-проектної документації «Історико-архітектурний опорний план з визначенням меж і режимів використання зон охорони пам`яток та історичних ареалів смт. Любеч Чернігівської області».
Відповідно до листа Департаменту захисту та збереження культурної спадщини Міністерства культури та стратегічних комунікацій України від 18.09.2025 №05/113/6323-25 проект ІАОП смт Любеч був поданий на розгляд Міністерства листом Любецької селищної ради від 27.05.2020 № 03-05/518 (вхідна реєстрація МКІП від 21.09.2020 № 1133/16.1-20).
Однак, зважаючи, що рішення про можливість погодження подібної науково- проектної документації (далі - НПД) та затвердження визначених нею меж та режимів використання зон охорони пам`яток та історичних ареалів приймається Міністерством з урахуванням висновку профільного консультативно-дорадчого органу - Науково- методичної ради з питань охорони культурної спадщини Міністерства (далі - НМР), питання про розгляд НПД «Історико-архітектурний опорний план з визначенням меж і режимів використання зон охорони пам`яток та історичних ареалів» селища Любеч Чернігівського району Чернігівської області, розробленого ТОВ «Архітектурно-просторове планування» (далі - Товариство) було включене до плану роботи НМР, про що замовника документації Любецьку селищну раду було повідомлено листом Міністерства від 19.10.2020 №12775/6.11.1. 
Також вказане питання неодноразово включалося до порядку денного чергових засідань НМР та повідомлено Любецьку селищну раду і ТОВ «Архітектурно- просторове планування» (далі - Товариство).
Окрім того, на адресу Любецької селищної ради та товариства неодноразово були надіслані переліки зауважень та рекомендацій Міністерства до науково- проєктної документації (додані до позовної заяви). Зокрема, 23.02.2022 вказані зауваження надіслані на електронну адресу товариства (app.office@ukr.net), 25.07.2024 - отримано представником організації - розробника особисто в Міністерстві, 01.08.2025 - направлено листом Департаменту захисту та збереження культурної спадщини Міністерства культури та стратегічних комунікацій України №06/113/7428-25, 05.12.2025 - скеровано окружною прокуратурою листом №55-77- 9247ВИХ-25 на адресу Любецької селищної ради та її виконавчого комітету.
Однак, згідно відомостей Департаменту захисту та збереження культурної спадщини Міністерства культури та стратегічних комунікацій України (лист від 18.09.2025 №05/113/6323-25) після наданих зауважень та рекомендацій Міністерства культури України доопрацьована науково-проектна документація - історико- архітектурний опорний план смт. Любеч до Міністерства не надходила, відповідно не виносилась на розгляд Науково-методичної ради з питань охорони культурної спадщини Міністерства та рішення щодо затвердження історико-архітектурного опорного плану смт Любеч Міністерством культури України не приймалось.
Відсутність доопрацьованого (відкоригованого) історико-архітектурного опорного плану смт. Любеч та не затвердження його у встановленому законом порядку призводить до порушення містобудівного та пам`яткоохоронного законодавства.
Відповідно до ст. 54 Конституції України, культурна спадщина охороняється законом, держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність.
В силу вимог ст. 5 Закону України «Про основи містобудування», однією із основних вимог до містобудівної діяльності є охорона культурної спадщини, збереження традиційного характеру середовища населених пунктів.
Закон України «Про охорону культурної спадщини» (далі - Закон №1805- ІІІ) регулює правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини як одного з головних елементів національних інтересів України з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь. Визначає, що об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою.
Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.
Законом №1805-ІІІ визначено, що охорона культурної спадщини - це система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини; історичний ареал населеного місця - це частина населеного місця, що зберегла об`єкти культурної спадщини і пов`язані з ними розпланування та форму забудови, які походять з попередніх періодів розвитку, типові для певних культур або періодів розвитку; історичне населене місце - це населене місце, яке зберегло повністю або частково історичний ареал і занесене до Списку історичних населених місць України.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 1805-ІІІ, державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.
До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.
Згідно ч.2 ст. 6 Закону № 1805-ІІІ до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини, серед іншого, належить: забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно- правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території; подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внесення змін до нього та про занесення відповідної території до Списку історичних населених місць України; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; організація розроблення відповідних програм охорони культурної спадщини; надання висновків щодо відповідних програм та проектів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт на пам`ятках місцевого значення, історико-культурних заповідних територіях та в зонах їх охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, а також програм та проектів, реалізація яких може позначитися на стані об`єктів культурної спадщини; підготовка пропозицій та проектів розпоряджень щодо проведення робіт з консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту та пристосування об`єктів культурної спадщини, відповідного використання пам`яток та подання їх на розгляд відповідному органу виконавчої влади; виконання функції замовника, укладення з цією метою контрактів на виявлення, дослідження, консервацію, реставрацію, реабілітацію, музеєфікацію, ремонт, пристосування об`єктів культурної спадщини та інші заходи щодо охорони культурної спадщини, тощо.
Відповідно до частин 4 та 7 ст. 32 Закону № 1805-ІІІ з метою захисту традиційного характеру середовища населених місць вони заносяться до Списку історичних населених місць України.
Список історичних населених місць України за поданням центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини затверджується Кабінетом Міністрів України.
Межі та режими використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на територіях історичних ареалів населених місць визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідною науково-проектною документацією, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.
На охоронюваних археологічних територіях, у межах зон охорони пам`яток, історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, забороняються містобудівні, архітектурні чи ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.
Згідно з частинами 4,5 та 7 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» для населених пунктів, внесених до Списку історичних населених місць України, у межах визначених історичних ареалів у складі генерального плану населеного пункту визначаються режими регулювання забудови та розробляється історико-архітектурний опорний план, в якому зазначається інформація про об`єкти культурної спадщини та зони їх охорони. Склад, зміст та порядок розроблення історико-архітектурного опорного плану населеного пункту визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації. Виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації є замовниками, які організовують розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради.
Відповідно до ч.3 ст. 16-1 вказаного Закону історико-архітектурні опорні плани історичних ареалів населених пунктів, внесених до Списку історичних населених місць України, включаються до складу комплексного плану як невід`ємні складові генеральних планів відповідних населених пунктів.
Відповідно до пп. 6 п. «а» ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад серед власних (самоврядних) повноважень передбачені, у тому числі, підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації.
Окрім цього, серед делегованих повноважень згідно з пп. 5 п. «б» вказаної статті Закону № 280/97-ВР визначені повноваження виконавчого органу сільської, селищної, міської ради щодо організації охорони, реставрації та використання пам`яток історії і культури, архітектури та містобудування, палацово-паркових, паркових і садибних комплексів, природних заповідників.
В силу вимог пп. 7 п. «а» ч. 1 ст. 32 Закону № 280/97-ВР, серед власних (самоврядних) повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради також передбачені повноваження щодо створення умов для розвитку культури, сприяння відродженню осередків традиційної народної творчості, національно- культурних традицій населення, художніх промислів і ремесел.
Підпунктом 10 пункту «б» вказаної статті Закону № 280/97-ВР зазначено, що до делегованих повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради у сфері освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, віднесено забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.
Відповідно до пунктів 1, 4, 5, 6 та 7 Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 318 від 13.03.2002 (далі - Порядок № 318), історичні ареали визначаються тільки в населених місцях, що занесені до Списку історичних населених місць України, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Відповідальними за визначення меж і режимів використання історичних ареалів є МКСК (Міністерство культури та стратегічних комунікацій України) та уповноважені ним органи охорони культурної спадщини. 
Межі історичних ареалів визначаються спеціальною науково-проектною документацією під час розроблення історико- архітектурних опорних планів цих населених місць. Історико-архітектурні опорні плани розробляються на основі комплексних досліджень усієї території історичного населеного місця та його найближчого оточення.
Збереження традиційного характеру середовища історичних ареалів, охорона і раціональне використання розташованих в їх межах нерухомих об`єктів культурної спадщини, збереження її містоформуючої ролі є пріоритетним напрямом містобудівної діяльності в межах історичних ареалів.
Окрім цього, варто зауважити, що постановою Кабінету Міністрів України №92 від 21.02.2018 внесено зміни до пунктів 8, 9 Порядку № 318 та визначено, що проектна документація на нове будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни об`ємно-просторових характеристик) у межах історичних ареалів населених місць розробляється з урахуванням вимог затвердженого в установленому законом порядку історико-архітектурного опорного плану.
У разі незатвердження історико-архітектурного опорного плану населеного місця, що внесене до Списку історичних населених місць України, проектна документація на нове будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни об`ємно-просторових характеристик) у межах історичного ареалу розробляється з урахуванням вимог історико-містобудівного обґрунтування, порядок розроблення якого визначається наказом МКСК та Мінрегіону. При цьому, установлено, що вимоги, зазначені в поточному абзаці, застосовуються до 01.01.2019.
Таким чином, з урахуванням внесених законодавчих змін з 01.01.2019, за умови відсутності історико-архітектурного опорного плану, будь-яке нове будівництво, реконструкція та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни об`ємно-просторових характеристик) в історичних населених місцях, у тому числі у тих, в яких визначені історичні ареали, є неможливим.
Відсутність основного виду містобудівної документації на місцевому рівні, яка відповідала б вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної документації», зокрема історико-архітектурного плану не сприяє збереженню традиційного характеру середовища історичного населеного місця смт. Любеч.
Отже, у складі генерального плану смт. Любеч мають визначатись відповідні режими регулювання забудови та розроблятись історико-архітектурний опорний план.
Окрім того, згідно ч. ч. 1, 4 ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної документації» № 3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.
Склад, зміст, порядок розроблення та оновлення містобудівної документації на місцевому рівні встановлюються Кабінетом Міністрів України у Порядку розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації.
Відповідно до п.п. 21 п. 2 Порядку розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.09.2021 року № 926 (далі Порядок № 926) історико- архітектурний опорний план - науково-проектна документація, яка розробляється на всю територію населеного пункту, внесеного до Списку історичних населених місць України, і затверджується одним рішенням як окремий розділ у складі генерального плану такого населеного пункту (планувальних рішень генерального плану населеного пункту) як його невід`ємна складова згідно із Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", містить відомості про об`єкти всесвітньої спадщини, їх території та буферні зони; пам`ятки культурної спадщини, у тому числі археологічні, їх території та зони охорони; межі та правові режими використання історичних ареалів населених місць; історико-культурні заповідники, історико- культурні заповідні території та їх зони охорони; охоронювані археологічні території, а також цінну історичну забудову.
Згідно із п. 23 Порядку № 926 плани зонування територій населених пунктів у межах території територіальної громади та історико-архітектурні опорні плани з визначенням меж історичних ареалів населених пунктів, внесених до Списку історичних населених місць України, розробляються одночасно із генеральними планами та включаються до комплексного плану як невід`ємні складові генеральних планів відповідних населених пунктів.
Пунктом 34 Порядку №926 передбачено, що рішення про розроблення містобудівної документації на місцевому рівні (комплексного плану, генеральних планів населених пунктів, детальних планів території) щодо території територіальної громади, а також оновлення і внесення змін до неї приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.
Виконавчий орган сільської, селищної і міської ради, Київська та Севастопольська міські держадміністрації є замовником розроблення містобудівної документації на місцевому рівні (комплексного плану, генеральних планів населених пунктів, детальних планів територій), який організовує розроблення, внесення змін та подання проектів містобудівної документації на місцевому рівні на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради незалежно від визначених відповідно до закону джерел фінансування (Пункт 35 Порядку №926).
Відповідно до пп.4 п.43 Порядку №926 під час розроблення генеральних планів населених пунктів, планувальних рішень генеральних планів населених пунктів у складі комплексних планів, внесених до Списку історичних населених місць України, здійснюється розроблення історико-архітектурного опорного плану відповідно до завдання, цього Порядку, державних будівельних норм та інших норм законодавства.
Вказаним Порядком передбачено механізм розроблення та внесення змін до окремих розділів містобудівної документації на місцевому рівні
Зокрема, пунктом 54 передбачено, що історико-архітектурний опорний план підлягає погодженню органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органом охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій відповідно до їх компетенції та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.
Згідно п. 55 Порядку здійснювати розроблення та внесення змін до історико-архітектурного опорного плану населеного пункту може суб`єкт господарювання, який має право здійснювати розроблення містобудівної документації відповідно до Законів України "Про архітектурну діяльність" та "Про охорону культурної спадщини", під керівництвом головного архітектора проекту, який має кваліфікаційний сертифікат.
Пунктом 56 Порядку передбачено проведення експертизи проекту історико-архітектурного опорного плану у складі проекту генерального плану населеного пункту (планувальних рішень генерального плану населеного пункту у складі комплексного плану).
Розроблення всіх розділів містобудівної документації (у тому числі розділу "Інженерно-технічні заходи цивільного захисту" для всіх видів містобудівної документації, розділу "Історико-архітектурного опорного плану" у складі комплексного плану, у складі якого розробляються планувальні рішення генерального плану населеного пункту, який належить до Списку історичних населених місць, генерального плану населеного пункту, який належить до Списку історичних населених місць) є обов`язковим для всіх видів містобудівної документації (п. 59 Порядку).
Згідно п. 66 Порядку історико-архітектурний опорний план розробляється для населених пунктів, внесених до Списку історичних населених місць України, у складі генерального плану населеного пункту, планувальних рішень генерального плану населеного пункту у складі комплексного плану.
Склад та зміст історико-архітектурного опорного плану визначено у приписах абз. ст.66 Порядку, зокрема, туди має входити:
1) Історичний та планувальний розвиток населеного пункту;
2) Аналіз існуючої архітектурно-містобудівної ситуації населеного пункту;
3) Комплексна історико-культурна оцінка території населеного пункту;
4) Загальна характеристика історичних ареалів населеного пункту.
Однак, всупереч вказаним вимогам законодавства України, Відповідачем з 2022 року не вжито заходів, спрямованих на усунення недоліків розробленого історико-архітектурного опорного плану смт. Любеч. 
Такі дії фактично можна розцінювати як бездіяльність Любецької селищної ради щодо виконання обов`язку, передбаченого чинним законодавством з приводу розроблення вказаної науково- проектної документації.
Існуючий історико-архітектурний опорний план Любеча, який потребує усунення недоліків, виправлення зауважень наданих Міністерством та погодження, у відповідності до пункту 54 Порядку, центральним органом виконавчої влади, не є належним підтвердженням вжиття дієвих заходів.
Згідно листа Любецької селищної ради від 11.12.2025 №02-09/1667 органом місцевого самоврядування проводилося листування з розробником історико- архітектурного опорного плану Любеча ТОВ «Архітектурно-просторове планування», а 11.12.2025 (більше ніж через 5 років після подання проекту ІАОП смт Любеч на розгляд Міністерства) направлено претензію товариству щодо розроблення (доопрацювання) науково-проектної документації «Історико-архітектурний опорний план з визначенням меж і режимів використання зон охорони пам`яток та історичних ареалів смт. Любеч Чернігівської області». Однак, вказані заходи, які вживалися радою виключно після звернення прокуратури, не є дієвими та достатніми, оскільки з 2019 року науково-проектна документація не розроблена та є лише формальною відпискою з метою приховування бездіяльності у вказаному питанні.
На лист прокуратури №55-72-494ВИХ-26, скерованого 20.01.2026 на адресу Любецької селищної ради та її виконавчого комітету щодо вжитих Любецькою селищною радою заходів усунення вказаних порушень, а саме розроблення (доопрацювання) та подання на затвердження в установленому законом порядку вказаної науково-проектної документації, станом на дату звернення до суду, ні радою ні виконавчим комітетом відповіді не надано.
Окрім того, умовами договору підряду на виконання проектно-вишукувальних робіт №26/03-РМ, укладеного у 2019 році селищною радою з ТОВ «Архітектурно-просторове планування», зокрема додатком 10 до договору «Технічним завданням на розробку історико-архітектурного опорного плану та проекту зон охорони пам`яток архітектури смт. Любеч Ріпкинського району Чернігівської області», не передбачено обов`язку товариства щодо виправлення зауважень та рекомендацій Міністерства культури України науково-проектної документації саме до проведення засідання науково-методичної ради з питань охорони культурної спадщини Міністерства культури України.
Також, в листі від 11.12.2025 №02-09/1667 Любецька селищна рада зазначає, що товариством роботи згідно договору підряду на виконання проектно-вишукувальних робіт від 09.04.2019 №26/03-РМ не виконані в повному обсязі, в той же час останньою оплачені вказані роботи, що підтверджено актами виконання робіт.
Договір підряду на виконання проектно-вишукувальних робіт №26/03-РМ укладено селищною радою з ТОВ «Архітектурно-просторове планування» у 2019 році. 
Однак, 01.09.2021 постановою Кабінету Міністрів України затверджено Порядок розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації №926 (зі змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 1298 від 15.11.2022, № 416 від 28.04.2023, № 909 від 09.08.2024, № 1557 від 31.12.2024, № 1574 від 03.12.2025, №317 від 12.03.2026), яким деталізовано механізм здійснення розроблення, оновлення, внесення змін до історико - архітектурного опорного плану, положення якого не могли бути враховані під час укладення договору селищної ради з ТОВ «Архітектурно-просторове планування» у 2019 році.
Таким чином, безпідставним та необґрунтованим є посилання селищної ради щодо покладення відповідальності за не розроблення історико - архітектурного опорного плану смт. Любеч на ТОВ «Архітектурно-просторове планування», і саме відповідачем не здійснено всіх передбачених вимогами законодавства повноважень, зокрема з 2019 року не розроблено історико-архітектурний опорний план.
У законодавстві, що регулює спірні правовідносини, не зазначено причин, у зв`язку з існуванням яких орган місцевого самоврядування звільняється від виконання покладених на нього зобов`язань чи відтерміновує їх виконання не невизначений термін.
Отже, всупереч вказаним вимогам законодавства України, Відповідачем з 2022 року не вжито заходів, спрямованих на усунення недоліків розробленого історико-архітектурного опорного плану смт. Любеч. 
Такі дії фактично є бездіяльністью відповідача щодо виконання обов`язку, передбаченого чинним законодавством з приводу завершення розроблення вказаної науково-проектної документації.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, зі встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.
Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають. 
Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Чернігівської окружної прокуратури (вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 14000) в інтересах Міністерства культури України (вул. Івана Франка, 19, м. Київ, 01601) до Любецької селищної ради (вул. Добринінська, 60, с-ще Любеч, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 15041) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправною бездіяльність Любецької селищної ради (вул. Добринінська, 60, селище Любеч, Чернігівський район, Чернігівська область, 15041, код ЄДРПОУ - 04412478) щодо невчинення дій, спрямованих на завершення розроблення та затвердження історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця смт. Любеч Чернігівського району Чернігівської області, у відповідності до вимог Порядку розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.09.2021 № 926.
Зобов`язати Любецьку селищну раду (вул. Добринінська, 60, селище Любеч, Чернігівський район, Чернігівська область, 15041, код ЄДРПОУ - 04412478) вчинити дії в межах компетенції, спрямовані на завершення розроблення та затвердження історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця смт. Любеч відповідно до вимог Порядку розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.09.2021 № 926. 
Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. 
Повний текст рішення виготовлено 25 червня 2026 року. 

Суддя Сергій КЛОПОТ