ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/11/26 

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпожкабель»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «СС-Сервіс»
про стягнення 955 615,17 грн.
Суддя Карпечкін Т.П.
За участю представників:
Від позивача: Батюшина К. І.
Від відповідача: не з`явився.

Обставини справи:
До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпожкабель» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СС-Сервіс» про стягнення 955 615,17 грн.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.02.2026 відкрито провадження у справі № 911/11/26 за правилами загального позовного провадження. Сторони належним чином повідомлені про дане судове провадження. 
В ході підготовчого провадження у справі № 911/11/26 судові засідання відкладались з метою з`ясування усіх обставин, передбачених ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.
За наслідками підготовчого провадження у справі позивач позовні вимоги підтримав, відповідач частково заперечував проти позову, просив зменшити штрафні санкції.
На виконання вимог ч. 1 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України та ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України судом під час підготовчого провадження у справі № 911/11/26 вирішено питання та вчинено усі дії, необхідні для підготовки справи до розгляду по суті.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Враховуючи те, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 27.04.2026.
У судовому засіданні 27.04.2026 представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідача у судове засідання не з`явився, подав повторне клопотання про відкладення розгляду справи, яке відхилено судом.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.
Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.
У зв`язку з чим, в судовому засіданні 27.04.2026 судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з викладених у позові обставин, Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпожкабель» подано позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «СС-Сервіс» 955 615,17 грн., з яких 797 032,97 грн. основного боргу та 158 582,20 грн. пені.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпожкабель» (Постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СС-Сервіс» (Покупець, відповідач) був укладений Договір поставки № 02/12-02 від 02.12.2024. 
За умовами Договору позивач зобов`язувався здійснити поставку кабельно- провідникової продукції (надалі - Товар), а відповідач зобов`язувався сплатити грошові кошти за поставлений Товар на умовах передбачених в Договорі.
Згідно з п. 4.5 Договору Покупець зобов`язаний сплатити за партію замовленого Товару на умовах 100% передоплати.
Разом з тим, у п. 4.6 Договору передбачено, що Сторони можуть погодити інший строк оплати за партію Товару. При цьому, в будь-якому випадку, строк оплати не може перевищувати 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту отримання Покупцем відповідної партії Товару.
Згідно з п. 8.13. Договору, за домовленістю Сторін та керуючись положеннями Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про електронні довірчі послуги», домовились з метою автоматизації процесів документообігу між ними, оперативного погодження та підписання, надсилання, отримання та зберігання електронних документів використовувати сервіс «M.E.DOC» та інші. У разі використання Сторонами різних систем електронного документообігу або ЕЦП різних Центрів сертифікації ключів – зазначені системи або ЕЦП повинні мати можливість взаємної роботи та верифікації ключів один з одним.
Згідно з п. 8.13.3. Договору документ вважається підписаним другою Стороною після накладання на документ електронного підпису уповноваженої особи та електронною печаткою Сторони, яка одержала документ.
Згідно з п. 8.13.4. Договору встановлено, що документи, складені та підписані в електронному вигляді з накладанням дійсних електронних підписів уповноважених осіб та печаток Сторін, визнаються Сторонами як належним чином оформлені оригінали первинних документів та мають таку ж юридичну силу, породжують права та обов`язки для Сторін, можуть бути представлені до суду в якості належних доказів та ідентичні за змістом та реквізитами з документами в письмовому вигляді на паперових носіях.
Позивач протягом періоду з грудня 2024 року по липень 2025 року здійснив поставку Товару відповідачу, що підтверджується видатковими накладними за період з 18.12.2024 по 10.07.2025, підписаними Сторонами, що підтверджується долученими до позову копіями видаткових накладних. Таким чином, свої зобов`язання з поставки Товару позивач виконав в повному обсязі.
Проте, як вбачається з фактичних обставин справи, відповідач оплачував отриманий Товар частково та з порушенням встановлених Договором строків, відповідачем на момент подання позову не сплачено 797 032,97 грн.
Згідно п. 6.4. Договору передбачена відповідальність відповідача за затримку оплати товару, а саме відповідач сплачує неустойку у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла протягом періоду за який стягується пеня, від суми несплаченого товару за кожний день затримки.
У зв`язку з порушенням відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати отриманого товару, позивач також просить стягнути з відповідача 158 582,20 пені. 
В ході розгляду спору відповідач подав відзив, у якому визнав факт укладення з позивачем Договору та поставки Товару, однак заперечував суму боргу, оскільки позивачем не враховані всі проплати.
Зокрема, відповідач зазначає, що після отримання претензії позивача та до моменту подання позовної заяви до суду, відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості у розмірі 100 000,00 грн., після подання позовної заяви до суду відповідачем додатково було сплачено 50 000,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 74 від 08.12.2025, № 89 від 16.12.2025, № 23 від 09.01.2026.
Також відповідач у відзиві заперечував штрафні санкції, оскільки розрахунок штрафних санкцій здійснено позивачем без урахування фактичних платежів, здійснених відповідачем, а також без врахування реального розміру заборгованості. Вважає штрафні санкцій надмірними і просить їх зменшити на підставі ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України.
З урахуванням наведених відповідачем у відзиві обставин, позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, у якій позивачем з врахуванням здійснених відповідачем проплат, наведено уточнений розрахунок позовних вимог та заявлено до стягнення 697 032,97 грн. боргу, 158 582,20 грн. пені, 20 504,29 грн. 3% річних, 34 616,62 грн. інфляційних.
Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. 
Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 
Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Відповідно до ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Враховуючи, що відповідач в порушення умов Договору своєчасно та у повному обсязі не оплатив поставлений йому товар, що відповідачем не заперечено та не спростовано, відповідна позовна вимога є правомірною і підлягає задоволенню.
У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. 
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Як визначено ст. 550 Цивільного кодексу України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Як передбачено ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений законом або договором.
Згідно наданого позивачем розрахунку пеня, річні та інфляційні нараховані на заявлену суму боргу за фактичні періоди прострочення та у відповідності до умов укладеного між сторонами Договору. 
У зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати товару, вимоги позивача про стягнення відповідача 158 582,20 грн. пені, 20 504,29 грн. 3% річних, 34 616,62 грн. інфляційних обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню.
Щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень, суд зазначає, що позивачем враховано у заяві про уточнення позовних вимог зауваження відповідача та надано новий розрахунок позову, який відображає фактичний стан розрахунків та прострочення.
Суд не приймає посилання відповідача на не співмірність штрафних санкцій, оскільки відповідний розмір пені погоджений відповідачем в момент підписання Договору і відповідач мав усвідомлювати відповідні наслідки порушення зобов`язання. Крім того, відповідачем не наведено поважних причин неможливості виконання зобов`язання.
Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 
Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними у розумінні ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Згідно з ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та доведені, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі. 
Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СС-Сервіс» (08140, Україна, Бучанський р-н, Київська обл., с. Білогородка, вулиця Володимирська, будинок 27, квартира 15, код ЄДРПОУ 38274753) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпожкабель» (03124, м. Київ, пров. Ю.Матущака, буд. 18,оф. 608, код ЄДРПОУ 42255690) 697 032,97 грн. боргу, 158 582,20 грн. пені, 20 504,29 грн. 3 % річних, 34 616,62 грн. інфляційних та 13 661,05 грн. витрат по сплаті судового збору.
3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст.ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 02.07.2026.

Суддя Т.П. Карпечкін