Справа № 161/6817/25 	Головуючий у 1 інстанції: Санакоєв Д. Т. 	
Провадження № 22-ц/802/555/26  	  Доповідач: Осіпук В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Осіпука В. В.,
суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,
з участю секретаря судового засідання Губарик К. А., 
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника ОСОБА_2 ,
недієздатної особи ОСОБА_3 ,
представника недієздатної особи ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, заінтересована особа: орган опіки та піклування Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області, за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 23 лютого 2026 року,
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною заявою.
Покликався на те, що його рідна сестра ОСОБА_3 , є інвалідом ІІ групи, хворіє на помірну розумову відсталість, вторинну генералізовану епілепсію, перебуває на обліку у психіатра з 2002 року, потребує постійного стороннього догляду.
Крім того заявник вказував, що він є військовослужбовцем ЗСУ. В даний час догляд за ОСОБА_3 здійснює їх мати ОСОБА_5 , однак остання є пенсіонером та в силу хронічних захворювань, які протягом останнього часу загострились, не може здійснювати повноцінний догляд за дочкою. Вважає, що саме він має можливість і бажання доглядати за сестрою і бути її опікуном.
Враховуючи наведене, заявник просив суд визнати ОСОБА_3 недієздатною, встановити над нею опіку та призначити його опікуном останньої.
Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 23 лютого 2026 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 .
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення його опікуном недієздатної ОСОБА_3 відмовлено.
Обов`язки опікуна над недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладено на виконавчий комітет Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області як орган опіки та піклування до вирішення питання про призначення опікуна, в порядку визначеному законодавством.
Строк дії рішення про визнання ОСОБА_3 недієздатною визнано у два роки з дня набрання ним законної сили.
Судові витрати віднесено на рахунок держави.
Вважаючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у встановленні опіки та призначення опікуна ОСОБА_1 над ОСОБА_3 таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, зібраним доказам та як наслідок прийняте судом з порушенням норм матеріального права, представник заявника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 просив його в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву його довірителя.
Апеляційна скарга мотивна тим, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вимоги про призначення заявника ОСОБА_1 опікуном недієздатної особи, не повністю з`ясував всі обставини справи, а тому зробив передчасний висновок про відсутність підстав для задоволення заяви його довірителя.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
Рішення суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_3 недієздатною ніким не оскаржується, а тому апеляційним судом у цій частині не переглядається.
Заслухавши пояснення осіб які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відмовляючи в задоволенні заяви в частині призначення заявника ОСОБА_1 опікуном недієздатної особи, суд першої інстанції виходив з того, що висновок органу опіки та піклування – опікунської ради виконавчого комітету Городищенської сільської ради про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатної сестри ОСОБА_3 не повністю відповідає вимогам закону, не містить обґрунтувань, мотивів, з посиланням на будь-які докази щодо можливості останнього бути опікуном та здійснювати обов`язки опікуна у період дії воєнного стану, з урахуванням проходження ним військової служби. 
Такий висновок суду є правильний.
Встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рідна сестра заявника ОСОБА_1 , є інвалідом дитинства ІІ групи, довічно, що підтверджується приєднаною до матеріалів справи копією посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 05 березня 2003 року Волинським УПФУ в Горохівському районі.
Згідно наявного в матеріалах справи витягу із заключення амбулаторної (стаціонарної) лікарсько-консультативної комісії (протокол №2674) №3138/2-04-16 від 08.07.2016 року, ОСОБА_3 було встановлено діагноз деменція внаслідок епілепсії і ця особа із-за обмеженої здатності до самообслуговування потребує постійного стороннього догляду.
Крім того з висновку судово-психіатричної експертизи №349 від 02 грудня 2025 року встановлено, що ОСОБА_3 страждає на хронічний стійкий психічний розлад – демецію в наслідок епілепсії (F02/8), за станом психічного здоров`я не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
З висновку опікунської ради виконавчого комітету Городищенської сільської ради від 19 лютого 2026 року наданого заявником слідує, що опікунська рада визнає за доцільне призначення саме ОСОБА_1 опікуном над сестрою ОСОБА_3 .
Також з наявних в матеріалах справи письмових доказів вбачається, що недієздатна ОСОБА_3 проживає разом із батьками пенсійного віку та у неї є ще один брат ОСОБА_6 , який перебуває за кордоном.
Відповідно до положень статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.
Відповідно до частини 3 статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.
Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина 1 статті 300 ЦПК України).
Пунктом 1.1. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року, передбачено, що опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.
Відповідно до частини 1 статті 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Згідно зі статтею 58 ЦК України опіка встановлюється, зокрема, над фізичними особами, які визнані недієздатними.
Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (частина 1 статті 60 ЦК України).
Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.
Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).
Враховуючи наведене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, встановивши, що у висновку опікунської ради виконавчого комітету Городищенської сільської ради від 19 лютого 2026 року, який затверджений виконкомом цієї ради, не обґрунтовано доцільність призначення саме ОСОБА_1 опікуном над недієздатною ОСОБА_3 , не з`ясовано, чи існують між заявником та особою, що потребує опіки, особисті приязні взаємини, чи є у неї інші близькі родичі, які могли б виконувати обов`язки опікуна, а також не досліджено та не проаналізовано обставини щодо неможливості особою, яка перебуває на військовій службі у ЗСУ повноцінно і належно здійснювати опіку, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви щодо встановлення опіки та поклав обов`язки опікуна на місцевий орган опіки та піклування. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення судом першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачає.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і по своїй суті зводяться до незгоди з встановленими обставинами справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду першої інстанції, який їх обґрунтовано спростував, та не впливають на законність оскаржуваного рішення.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 23 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді