ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2026 м.Дніпро Справа № 912/2675/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Демчини Т.Ю. (суддя-доповідач),
суддів: Кучеренко О.І., Стефанів Т.В.,
з участю секретаря судового засідання: Старини А.С.,
представника позивача (апелянта): Левченко І.А. (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства «СХІДНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 03.03.2026 (головуючий в першій інстанції Кузьміна Б.М.) 
у справі за позовом Державного підприємства «СХІДНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ»
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ХРД-БУД» 
про стягнення коштів,
в с т а н о в и в:

1. Короткий зміст вимог заяви і додаткового рішення суду першої інстанції 
У жовтні 2025 року Державне підприємство «СХІДНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (надалі – ДП «Східний ГЗК») звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХРД-БУД» (надалі- ТОВ «ХРД-БУД») про стягнення збитків у розмірі 1423125,55 грн, заподіяних в результаті завищення вартості робіт та послуг, отриманих за укладеними договорами та за підписаними за ними актами виконаних робіт, виявлених за результатами проведеної ревізії.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 19.02.2026 у задоволенні позову ДП «Східний ГЗК» до ТОВ «ХРД-БУД» про стягнення вищезазначених коштів відмовлено.
23.02.2026 ТОВ «ХРД-БУД» звернулось до Господарського суду Кіровоградської області із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 912/2675/25 прог стягнення з ДП «Східний ГЗК» на корить ТОВ «ХРД-БУД» витрат на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. 
Заява обґрунтовувалась невирішенням питання стосовно понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, заявлених до стягнення у відзиві на позов. Відповідач вказав, що у відзиві на позовну заяву зазначав про витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 10000,00 грн, а докази на підтвердження вказаних витрат долучив до відзиву на позовну заяву, у тому числі акт приймання-передачі послуг з представництва на суму 5000,00 грн, при цьому в судовому засіданні представником відповідача адвокатом Попковим О.О. було заявлено про те, що у повному обсязі докази надання послуг за договором про надання правничої допомоги будуть надані суду додатково у строки, встановлені ГПК України. 19.02.2026 між сторонами договору про надання правничої допомоги підписано акт приймання-передачі послуг з представництва інтересів в суді на суму 5000,00 грн. Таким чином, відповідач просив стягнути з позивача 10000,00 грн понесених витрат на правничу допомогу. 
Додатковим рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 03.03.2026 заяву ТОВ «ХРД-БУД» задоволено та стягнуто з ДП «Східний ГЗК» на користь ТОВ «ХРД-БУД» витрати відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. 
Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції погодився з тим, що відповідач завчасно, ще у відзиві на позов, зазначив орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу – 10000,00 грн, а також зробив відповідну заяву до закінчення судових дебатів про те, що докази понесення цих витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Суд зазначив, що акт приймання-передачі робіт (надання послуг) щодо представлення інтересів в суді першої інстанції було складено 19.02.2026 і подано до суду, причини його неподання раніше суд визнав поважними, оскільки на дату закінчення дебатів 10.02.2026 цей акт ще не був створений. Суд першої інстанції констатував, що адвокат фактично брав участь у судових засіданнях, подавав відзив та клопотання. Суд першої інстанції врахував, що оскільки рішенням суду у позові було відмовлено повністю, то за правилом п.1 ч.4 ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача. При цьому суд відхилив заперечення позивача проти стягнення 10000,00 грн з посиланням на неспівмірність понесених витрат, оскільки позивач не подав жодних доказів на підтвердження цієї неспівмірності, не навів розрахунків та не довів, що заявлена сума є завищеною або що справа не потребувала значних зусиль адвоката. З урахуванням ціни позову, значення справи для відповідача, доведення обсягу наданих послуг, а також розумності та співмірності цього розміру складності справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідача 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги
Не погодившись із зазначеним додатковим рішенням, позивач у справі – ДП «Східний ГЗК» звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій заявлено вимогу скасувати додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 03.03.2026 у справі № 912/2675/25 та ухвалити нове про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 5000,00 грн.
Апелянт вказує, що стягнута додатковим рішенням сума витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн є завищеною, неспівмірною зі складністю справи та не відповідає критеріям розумності й реальності. Апелянт зазначає, що справа не є складною та не потребувала значного часу для вивчення, а визначений адвокатом розмір гонорару є надмірним порівняно з ринковими цінами на аналогічні послуги. Крім того, апелянт наголошує, що відповідач не надав детального опису робіт (наданих послуг) із зазначенням витраченого часу, що унеможливлює перевірку обґрунтованості заявленої суми. Посилаючись на судову практику, апелянт стверджує, що навіть за умови встановлення фіксованого розміру гонорару суд має право оцінювати його співмірність зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів, кількістю підготовлених документів та кількістю судових засідань. На переконання апелянта, суд першої інстанції не надав належної оцінки цим критеріям, не врахував відсутність детального опису робіт та безпідставно стягнув всю заявлену суму, хоча вона є очевидно непропорційною предмету спору та не відповідає принципу розподілу судових витрат, закріпленому у ст.ст.126, 129 ГПК України.
В судовому засіданні представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги, просила задовольнити апеляційну скаргу та зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 5000,00 грн. 
3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
Відповідач не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до ч.3 ст.263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. При цьому відповідач був належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте участь представника у її розгляді не забезпечив. 
4. Процедура апеляційного провадження
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2026, для розгляду даної апеляційної скарги визначено колегію суддів Центрального апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Демчини Т.Ю. (доповідач), суддів Кучеренко О.І., Стефанів Т.В.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП «Східний ГЗК» на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 03.03.2026 у справі № 912/2675/25 за позовом ДП «Східний ГЗК» до ТОВ «ХРД-БУД» про стягнення коштів; призначено розгляд апеляційної скарги здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, а також витребувано з Господарського суду Кіровоградської області матеріали вказаної справи. 
16.03.2026 матеріали справи № 912/2675/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.03.2026 призначено справу № 912/2675/25 за позовом ДП «Східний ГЗК» до ТОВ «ХРД-БУД» про стягнення коштів за апеляційною скаргою ДП «Східний ГЗК» на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 03.03.2026 до розгляду в судовому засіданні на 28.04.2026 о 15:30 год.
07.04.2026 від ДП «Східний ГЗК» надійшло клопотання про участь уповноваженого представника у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке ухвалою суду від 08.04.2026 задоволене. 
У судовому засіданні 28.04.2026 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. 
5. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини
ДП «Східний ГЗК» звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до ТОВ «ХРД-БУД» про стягнення збитків у розмірі 1423125,55 грн, заподіяних в результаті завищення вартості робіт та послуг, отриманих за укладеними договорами та за підписаними за ними актами виконаних робіт, виявлених за результатами проведеної ревізії.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 19.02.2026 у задоволенні позову ДП «Східний ГЗК» до ТОВ «ХРД-БУД» про стягнення коштів відмовлено.
23.02.2026 ТОВ «ХРД-БУД» звернулось до Господарського суду Кіровоградської області із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 912/2675/25, з вимогою стягнути з ДП «Східний ГЗК» на корить ТОВ «ХРД-БУД» понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. 
29.12.2025 між ТОВ «ХРД-БУД» (клієнт) та Адвокатським бюро "ОЛЕГА ПОПКОВА" укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до п.1.1 якого клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, а саме: представництво інтересів клієнта у справі № 912/2675/25 за позовом ДП «Східний ГЗК» до клієнта про стягнення збитків; вивчення документів щодо суті спору; складання відзиву на позовну заяву; представництво інтересів клієнта в судових органах.
Згідно з п.4.1 договору, вартість винагороди (гонорар) складає загалом 10000,00 грн, а саме: 2000,00 грн - вивчення документів щодо суті справи, 3000,00 грн - складання відзиву на позовну заяву, 5000,00 грн – представництво інтересів в суді першої інстанції. За результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. Акт про надання правової допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання клієнтом, останній не надав адвокатському бюро письмові аргументовані заперечення на акт (п.п.4.4, 4.5 договору).
Пунктом 7.1 договору передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та укладений на строк винесення рішення суду по справі.
31.10.2025 між клієнтом та адвокатським бюро підписаний Акт здачі-прийняття робіт № ОУ-000031, відповідно до якого виконавцем (адвокатським бюро) проведені такі роботи (надані такі послуги) за договором б/н від 29.10.2025: вивчення документів щодо суті спору - 2000,00 грн, складання відзиву на позовну заяву - 3000,00 грн.
Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 207228222 від 11.11.2025, ТОВ «ХРД-БУД» сплатило на користь АБ «Олега Попкова» за послуги 10000,00 грн. 
19.02.2026 між клієнтом та адвокатським бюро підписаний Акт здачі-прийняття робіт № ОУ-000031, відповідно до якого виконавцем (адвокатським бюро) проведені такі роботи (надані такі послуги) за договором б/н від 29.10.2025: представництво інтересів в суді першої інстанції – 5000,00 грн. 
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги (ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Згідно з ч.1 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
За приписами ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч.3 вказаної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено, крім інших видів витрат, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з ч.4 ст.129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч.5 ст.129 ГПК України). 
Частиною 8 ГПК України перебачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ст.221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно з п.3 ч.1 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
6. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Предметом апеляційного оскарження є висновки суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на правничу допомогу в повному обсязі та щодо відсутності підстав для зменшення таких витрат за клопотанням позивача. 
Апелянт стверджує, що стягнута додатковим рішенням сума витрат на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн є завищеною, неспівмірною зі складністю справи та не відповідає критеріям розумності й реальності. Зазначає, що справа не є складною та не потребувала значного часу для вивчення, а визначений адвокатом розмір гонорару є надмірним порівняно з ринковими цінами на аналогічні послуги. Наголошує, що відповідач не надав детального опису робіт (наданих послуг) із зазначенням витраченого часу, що унеможливлює перевірку обґрунтованості заявленої суми. Посилаючись на судову практику, апелянт стверджує, що навіть за умови встановлення фіксованого розміру гонорару суд має право оцінювати його співмірність зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів, кількістю підготовлених документів та кількістю судових засідань. На переконання апелянта, суд першої інстанції не надав належної оцінки цим критеріям, не врахував відсутність детального опису робіт та безпідставно стягнув всю заявлену суму.
Заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, має право за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. 
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про неспівмірність та завищеність розміру витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з наступних правових підстав.
За змістом ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До таких витрат належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з ч.4 ст. 129 ГПК України, у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.
Оскільки рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 19.02.2026 в задоволенні позову ДП «Східний ГЗК» відмовлено повністю, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу.
Частиною 8 ст.129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ТОВ «ХРД-БУД» у відзиві на позовну заяву визначило орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. Усі докази понесення судових витрат, окрім акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 19.02.2026, були надані відповідачем до суду до закінчення судових дебатів, що відбулися 10.02.2026. Акт № ОУ-000002 на суму 5000,00 грн складений 19.02.2026, тобто після закінчення судових дебатів, що об`єктивно унеможливлювало його подання в установлений законом строк.
На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, суд першої інстанції обґрунтовано визнав поважними причини неподання відповідачем акту від 19.02.2026 до закінчення судових дебатів та прийняв цей доказ, керуючись ст.221 ГПК України, яка надає стороні право подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за наявності відповідної заяви, зробленої до закінчення судових дебатів. Апеляційний суд погоджується з таким висновком місцевого господарського суду.
Відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Колегія суддів апеляційного господарського суду зауважує, що за змістом ч.ч.5, 6 ст.126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката .
Як встановлено судом першої інстанції, позивач, подавши клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, всупереч вимогам ч.6 ст.126 ГПК України, не надав суду належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження неспівмірності таких заявлених відповідачем витрат. Апелянт обмежився загальними твердженнями про те, що справа не є складною та не потребує значного часу для вивчення, а також посиланням на неспівмірність заявленого розміру витрат з ринковими цінами адвокатських послуг. Проте жодних доказів на підтвердження ринкових цін на аналогічні послуги у регіоні, а також жодного детального розрахунку чи обґрунтування того, який саме розмір витрат, на думку позивача, є розумним та чому він на переконання апелянта складає саме 5000,00 грн, а не інший розмір. Відсутні також докази фінансового стану позивача, які б ускладнювали можливість сплатити заявлену суму витрат.
Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу, що умовами договору про надання правничої допомоги від 29.10.2025 погоджений фіксований розмір гонорару адвоката. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 сформульовано правовий висновок про те, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат, зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Проте, у даній справі апелянт не навів жодних переконливих аргументів та не надав жодних доказів на підтвердження того, що зафіксований у договорі розмір гонорару не відповідає цим критеріям. Натомість матеріалами справи підтверджується, що адвокат виконав значний обсяг робіт: вивчив документи щодо суті спору, склав та подав відзив на позовну заяву, представляв інтереси відповідача в суді першої інстанції, брав участь у чотирьох судових засіданнях, подавав клопотання та інші процесуальні документи. Ціна позову становила 1423125,55 грн, справа мала істотне значення для відповідача, а гонорар адвоката склав 0,7 % ціни позову. 
У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22 викладено правовий висновок, що при визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо. Втім, апелянт не надав суду доказів того, яка вартість оплати відповідних послуг адвокатів склалася в регіоні, і чому заявлена сума є значно вищою за таку вартість.
Крім того, сама по собі незгода позивача з розміром понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, за відсутності належних та допустимих доказів їх неспівмірності, не може бути підставою для зменшення таких витрат. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 15.05.2020 у справі № 910/5410/19.
Колегія суддів апеляційного господарського суду також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи.
На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, заявлені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн є обґрунтованими та пропорційними до предмета спору. Вказана сума складає менше 1 % ціни позову. Результат вирішення справи для відповідача мав істотне значення, оскільки у разі задоволення позову на нього було б покладено обов`язок сплатити значну суму коштів. 
Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає безпідставним посилання апелянта на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, щодо необхідності документального підтвердження витрат на правничу допомогу. Матеріали справи свідчать про те, що відповідач надав до суду першої інстанції усі необхідні документи, а саме: договір про надання правничої допомоги від 29.10.2025, Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-000031 від 31.10.2025 та № ОУ-000002 від 19.02.2026, квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № 207228222 від 11.11.2025 про сплату 10000,00 грн на користь адвокатського бюро, свідоцтво про право Попкова Олега Олександровича на зайняття адвокатською діяльністю, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АБ «Олега Попкова», ордер серії АЕ № 1425164 від 31.0.10.2025 на надання правничої допомоги ТОВ «ХРД-БУД» адвокатом Попковим О.О., виданий АБ «Олега Попкова». 
Таким чином, матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують як факт надання правничої допомоги адвокатом, так і факт сплати відповідачем вартості цих послуг у розмірі 10000,00 грн. За таких обставин, посилання апелянта на відсутність документального підтвердження витрат є безпідставним та не відповідає обставинам справи.
Щодо твердження апелянта про необхідність зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 5000,00 грн, колегія суддів наголошує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, проте апелянт не виконав цього обов`язку, обмежившись загальними фразами про надмірно високий розмір та неспівмірність заявлених витрат. 
На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, оцінивши обсяг наданих адвокатом послуг, складність справи, ціну позову та значення справи для відповідача, дійшов обґрунтованого висновку про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн є співмірним, розумним та таким, що підлягає стягненню з позивача на користь відповідача. Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції, не вбачає підстав для його скасування або зміни, оскільки воно ухвалене з дотриманням норм процесуального права, при правильному застосуванні норм матеріального права, на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, яким надана належна правова оцінка. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права.
7. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги
За змістом ст.236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно зі ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а додаткове рішення місцевого господарського суду у даній справі підлягає залишено без змін.
8. Розподіл судових витрат 
Розподіл судових витрат у зв`язку з розглядом даної апеляційної скарги судом не здійснюється, оскільки позивачем оскаржено додаткове рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат. Натомість, сплата судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення Законом України «Про судовий збір» не передбачена.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.129, 269, 270, 275, 276, 281-284, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «СХІДНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» на додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 03.03.2026 у справі № 912/2675/25 залишити без задоволення.
Додаткове рішення Господарського суду Кіровоградської області від 03.03.2026 у справі № 912/2675/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст.ст.286-289 ГПК України.
Повна постанова складена 08.05.2026.

Головуючий суддя Т.Ю.Демчина

Судді О.І.Кучеренко 

Т.В.Стефанів