Справа № 444/1077/26 Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й. 
Провадження № 33/811/644/26 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 30 березня 2026 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у вигляді шрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Згідно з постановою, ОСОБА_1 , 09.03.2026 року о 12 год. 59 хв. в м. Жовква по вул. Запорізька, 5 Львівського району Львівської області, керував транспортним засобом марки "BMW 535І x GRAN TURISMO", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (поведінка, яка не відповідає ситуації, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 30 березня 2025 року, провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
Зазначає, що копію постанови отримав лише 10.04.2026, тому строк апеляійноо оскарження пропущеноз поважних причин.
В обгрнтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що 09 березня 2026 року о 12год 59 хв він у м.Жовква по вул.Запорізька біля будинку №5, не перебував і автомобілем "BMW 535І x GRAN TURISMO", номерний знак НОМЕР_1 , не керував. Кому належить вказаний автомобіль він незнає і хто ним керував 09 березня 2026 року о 12 год 59 хв. йому невідомо. Чому працівник поліції, який склав протокол вказав, що за кермом вказаного автомобіля був він йому невідомо. 
Докази, на які посилається суд, не є достовірними і не підтверджують факту його затримання працівниками поліції 09 березня 2026 року під час керування автомобілем марки "BMW 535І x GRAN TURISMO", номерний знак НОМЕР_1 , та перебування його при цьому у стані алкогольного сп"яніння.
Вважає, що матеріали справи не містять доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушеня, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому постанова підлягає скасуванню.
У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з`явився. Натомість надіслав заяву про розгляд справи без його участі.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Всупереч тверджень апеляційної скарги ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Разом з тим, ст. 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у випадку невиконання водієм вимог п. 2.5 ПДР полягає у відмові особи, яка здійснювала керування транспортним засобом та якій працівник поліції висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, пройти такий огляд.
Відповідно до ст. 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 9 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
З протоколу серії ЕПР1 № 610379 від 09.03.2026 року (а.с. 2) вбачається, що такими ознаками у ОСОБА_1 були: поведінка, що не відповідає ситуації, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. 
З огляду на наведені ознаки, у поліцейського виникли підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, наслідком чого стала вимога поліцейського до ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.
Наявним у матеріалах справи відеозаписом з камер спостереження патрульних підтверджується, що працівники поліції зупинили транспорний засіб марки «BMW 535І x GRAN TURISMO», номерний знак НОМЕР_1 , оскільки водій не увімкнув завчасно покажчик повороту. Поліцейські підійшли до автомобіля, в цей час водій персів із водійського сидіння на заднє, автомобіль був зачиненим. Поліцейський візуально виявив у водія, яким виявився ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, тому пред`явив вимогу про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі. Проте, ОСОБА_1 не реагував на вимогу поліцейського, продовжував сидіти в зачиненому авто, після чого працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відтак, поведінка ОСОБА_1 унеможливлювала проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а отже суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження огляду відповідно до встановленого законом порядку.
Таким чином, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом і хто перебував за кермом йому невідомо з таких підстав.
Судом апеляційцної інстанції в судовому засіданні 18.06.2026 було допитано поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які складали відносно ОСОБА_1 матеріали про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Поліцейська ОСОБА_2 , яку було допитано в судовому засіданні та попереджено про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, в суді апеляційної інстанції пояснила, що 26.10.2026 разом з поліцейським ОСОБА_3 здійснювали патрулювання у м. Жовкві по вул. Запоріжській, де приблизно о 12:59 год. зупинили транспонрий засіб марки «BMW 535І x GRAN TURISMO», номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Особу водія було ідентифіковано по зовнішньому вигляду через лобове скло транспортного засобу та звірено із базою ІКС ІПНП, як одну і ту ж саму особу. У водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та пред`явлено вимогу про проходження огляду, проте ОСОБА_1 зачинився в автомобілі, не виходив з нього, не реагував, та не виконува їх вимоги щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, та в медичному закладі, тому було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Також було встановлено, що водій позбавлений права керування транспортними засобами, притягувався до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП, та складено протокол за ч.5 ст. 126 КУпАП.
Крім того в суді апеляційної інстанції поліцейська Беляк Х.М. подала уточнення до рапорту від 09.03.2026, в якому зазначила, що у рапорті від 09.03.2026 допущена помилка у написанні відомостей щодо водія, а саме зазначено ОСОБА_4 , замість ОСОБА_1 .
Поліцейський ОСОБА_3 , якого було допитано в судовому засіданні 18.06.2026 та попереджено про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, надав пояснення аналогічні поясненням поліцейської ОСОБА_2 .
Відтак, з урахуванням наведено вище апеляційний суд вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 09.03.2026 року о 12 год. 59 хв. в м. Жовква по вул. Запорізька, 5 Львівського району Львівської області, транспортним засобом марки "BMW 535І x GRAN TURISMO", номерний знак НОМЕР_1 , а тому останій є суб`єктом відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
Апеляційний суд вважає здобуті у справі докази є належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 та у ході апеляційного розгляду апеляційним судом не отримано даних, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції та невідповідність їх дій вимогам «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпційфакту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.
Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 30 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду     Урдюк Т.М.