ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 300/5384/24 пров. № А/857/9114/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді - Мікули О. І.,
суддів - Кузьмича С. М., Курильця А. Р., 

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року у справі №300/5384/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, -
суддя в 1-й інстанції – Боршовський Т. І.,
дата ухвалення рішення – 06 лютого 2025 року, 
місце ухвалення рішення – м. Івано-Франківськ,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач – ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача – Івано-Франківської митниці, в якому просила визнати протиправними та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA206030/2024/000009/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206030/2024/000108 від 16 травня 2024 року.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці Державної митної служби України №UA206030/2024/000108 від 16 травня 2024 року. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці Державної митної служби України №UA206030/2024/000009/1 від 16 травня 2024 року.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про те, що підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару стало виявлення у поданих до митного оформлення документах розбіжностей, які стали підставою для витребування додаткових документів, щоб дали можливість митному органу належним чином перевірити розрахунок усіх числових складових митної вартості товару та усунули сумніви щодо недостовірності заявлених відомостей про митну вартість товару, та які надані на вимогу митного органу не були. При цьому митницею було враховано наявність цінової інформації щодо вищого рівня митної вартості на такий же товар. Таким чином, дії відповідача щодо винесення оскаржуваного рішення про коригування митної вартості імпортованого товару та картки відмови є правомірними, обґрунтованими, здійснені в межах наданої законом компетенції і не порушують прав позивача. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 11 травня 2024 року ТОВ ВІП АВТО Експорт (Польща) видало рахунок-фактуру №086, згідно з яким ОСОБА_1 як покупець придбала в ТОВ ВІП АВТО Експорт (Польща) як продавця автомобіль марки “Audi”, модель “Q5”, номер кузова – НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення – 2020, за ціною 19000 Євро, курс євро 4,2979. Метод оплати: Сума отримана готівкою. У рахунку-фактурі №086 від 11 травня 2024 року додатково зазначено, що в авто: пошкоджений двигун, задній бампер, заднє ліве крило (вм`ятина), на лівих передніх і задніх дверях вм`ятина, пошкоджене водійське кермо, ліве бокове дзеркало (а.с.23). 
Факт оплати за вищевказаний автомобіль підтверджується фіскальним чеком, виданим ТОВ ВІП АВТО Експорт (Польща) 11 травня 2024 року на суму 81654,40 польських злотих, в якому зазначено номер кузова автомобіля - НОМЕР_1 (а.с.22).
14 травня 2024 року до відділу митного оформлення м/п “Прикарпаття” Івано-Франківської митниці декларантом митним брокером ТОВ “БТ-ІНВЕСТ” ОСОБА_2 подано електронну митну декларацію №24UA206030003454U6 від 14 травня 2024 року, якою було задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме: легковий автомобіль марки “Audi”, модель “Q5”, номер кузова – НОМЕР_1 , тип двигуна – гібридний (дизель), об`єм двигуна – 1968 см. куб., потужність двигуна – 129 kw, бувший у використанні, календарний рік виготовлення – 2020, модельний рік виготовлення – 2020 (а.с. 81).
У зазначеній митній декларації декларант самостійно визначив митну вартість транспортного засобу за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість автомобіля), а саме: рахунок-фактуру за №086 від 11 травня 2024 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ ВІП АВТО Експорт (Польща) за ціною 19000 Євро.
Також судом встановлено та не заперечується сторонами, що декларантом одночасно із митною декларацією було надано відповідачу такі документи: Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №086 від 11 травня 2024 року; Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) №086 від 11 травня 2024 року; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 24 червня 2020 року; Платіжний документ, що підтверджує вартість товару №000000190 від 11 травня 2024 року; Договір про надання послуг митного брокера №39/24 від 13 травня 2024 року; Паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні НОМЕР_3 від 05 травня 1997 року; Інші некласифіковані документи №39/24 від 14 травня 2024 року; Інші некласифіковані документи витяг від 13 травня 2024 року; Інші некласифіковані документи Довіреність від 07 травня 2024 року; Інші некласифіковані документи Інформація аукціон від 14 травня 2024 року; Інші некласифіковані документи Транспортні витрати від 14 травня 2024 року; Інші некласифіковані документи Фото від 14 травня 2024 року; Платіжне доручення, що підтверджує сплату митних та інших платежів ПН 3081223 від 13 травня 2024 року; Сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.014.33071-24 від 14 травня 2024 року (а.с.93-122).
Івано-Франківською митницею розпочату процедуру консультацій із декларантом шляхом формування електронного повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості (а.с.92).
На вказане електронне повідомлення декларант надіслав відповідачу лист №05/24 від 16 травня 2024 року, до якого долучено копію митної декларації країни відправлення №24PL401010У0154429 від 13 травня 2024 року; фіскальний чек №000000190 та квитанцію №24ІЕ599-1397521 від 03 квітня 2024 року; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №14052024_IF20240514-002 від 14 травня 2024 року; відомості щодо фінальної ціни придбання авто на європейському аукціоні. Інші додаткові документи надаватися не будуть, декларант просив прийняти рішення раніше десятиденного терміну (а.с.122). 
16 травня 2024 року відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA206030/2024/000009/1, згідно з пунктом 33 якого митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з невідповідністю обраного декларантом методу визначення митної вартості. Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. При цьому митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Відповідно до ст.53 МКУ декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана. Наданий декларантом висновок про вартість товару підготовлений спеціалізованою експертною організацією не може бути взятий до уваги у зв`язку з невиконанням вимог наказу Міністерства Юстиції України ФДМУ від 24.11.2003 №142/5/2092, а саме: відсутні відомості зазначені у п 4.4., п.п. и): дані про час і місце проведення огляду КТЗ оцінювачем (експертом). Також варто зазначити що не зафіксовано факт перебування експерта у ЗМК ВМО №2 м/п "Прикарпаття" СТЗ ТОВ "ТЕП" ( код місця доставки 206-202-1-1) за адресом: Івано-Франківська область, село Микитинці, вулиця Юності, 47, а тому виникають сумніви щодо якості проведення експертного дослідження. В той же час на відкритих інтернет ресурсах, які спеціалізуються з продажу транспортних засобів на території Європейського Союзу, наявні пропозиції з продажу максимально схожих (марка, модель, рік виготовлення) транспортних засобів за значно вищою вартістю, ніж заявлена декларантом. З огляду на вищевикладене існує сумнів достовірності задекларованої митної вартості. Відповідно до вимог ч.6 ст.54 МКУ неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме: методу 2а (ст.59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про угоди щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 23 березня 2024 року №24UA305160009653U4, за якою здійснено митне оформлення подібного автомобіля. Визначена митна вартість – 21483 EUR (а.с.82).
Відповідач за результатами розгляду поданої електронної митної декларації №24UA206030003454U6 від 14 травня 2024 року відмовив у митному оформленні (випуску) товарів відповідно до Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA206030/2024/000108 від 14 травня 2024 року. Згідно з вказаною Карткою відмови митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з невідповідністю обраного декларантом методу визначення митної вартості. Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. При цьому митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов`язаний подавати достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Відповідно до ст.53 МКУ декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана. Наданий декларантом висновок про вартість товару підготовлений спеціалізованою експертною організацією не може бути взятий до уваги у зв`язку з невиконанням вимог наказу Міністерства Юстиції України ФДМУ від 24.11.2003 №142/5/2092, а саме: відсутні відомості зазначені у п.4.4., п.п.и): дані про час і місце проведення огляду КТЗ оцінювачем (експертом). Також, зазначено, що не зафіксовано факт перебування експерта у ЗМК ВМО №2 м/п "Прикарпаття" СТЗ ТОВ "ТЕП" ( код місця доставки 206-202-1-1) за адресом: Івано-Франківська обл., с. Микитинці, вул. Юності, 47, тому виникають сумніви про якість проведення експертного дослідження. У той же час на відкритих інтернет ресурсах, які спеціалізуються з продажу транспортних засобів на території Європейського Союзу, наявні пропозиції з продажу максимально схожих (марка, модель, рік виготовлення) транспортних засобів за значно вищою вартістю, ніж заявлена декларантом. З огляду на вищевикладене існує сумнів достовірності задекларованої митної вартості. Відповідно до вимог ч.6 ст.54 МКУ, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст.59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про угоди щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 10 жовтня 2023 року №23UA205140083528U0, за якою здійснено митне оформлення подібного автомобіля: Автомобіль легковий б/в, призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, 1 шт.: - марка згідно з довідником: AUDI, Модель згідно з довідником: Q5, календарний рік виготовлення: 2019, модельний рік виготовлення: 2020, номер кузова (шасі, рами): НОМЕР_4 , об`єм двигуна: 1968 см. куб.; потужність: 120 кВт, тип кузова: легковий універсал, тип палива: дизель/електро, загальна кількість місць, включаючи місце водія – 5, колісна формула – 4х2, торгівельна марка: “AUDI”, виробник: “AUDI”, DЕ, Визначена митна вартість – 30000 EUR (а.с. 83).
Представник позивача подав до Івано-Франківської митниці скаргу про скасування рішення про коригування митної вартості товарів за №UA206030/2024/000009/1 від 16 травня 2024 року (а.с.14-17).
Листом №7.21-1/15-01/10/1863 від 28 травня 2024 року відповідач повідомив позивача, що рішення про коригування митної вартості за №UA206030/2024/000009/1 від 16 травня 2024 року переглянуто у встановленому порядку та внесено зміни в частині коригування митної вартості на підставі поданих додаткових документів (а.с.18).
Не погоджуючись із відмовою відповідача у прийнятті митної декларації №24UA206030003454U6 від 14 травня 2024 року та коригування митної вартості товару, позивач звернувся з цим позовом у суд, в якому просить визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206030/2024/000009/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації №UA206030/2024/000108 від 16 травня 2024 року.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при зверненні до митного органу щодо оформлення товарів позивачем були надані усі належні документи, які підтверджують числові значення вартості товару, натомість відповідачем жодним чином не обґрунтовано наявність сумнівів у заявленій митній вартості товару, а тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів і картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню.
Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Положеннями статті 49 МК України передбачено те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За змістом ч.1,2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Положення статті 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст.53 МК України).
Згідно з ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Ч.3 ст.53 МК України передбачає, що обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За змістом ч.4 ст.53 МК України у разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.
Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Згідно з ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
За приписами ч.2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За змістом ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з положеннями ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм згаданого Кодексу.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 згаданого Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 згаданого Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 згаданого Кодексу.
Частини 1, 2 ст.55 МК України передбачають, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі неправильно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).
Крім того, ч.1 ст.58 МК України визначено умови, за яких застосовується метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. У частині другій цієї статті передбачено, коли такий метод не застосовується, а саме: метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, в силу правового регулювання частини 4 і 5 статті 58 МК України, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Порядок визначення митної вартості за резервним методом регламентований положеннями статті 64 МК України.
За змістом ст.64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з тим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Як зазначено вище, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
За результатами аналізу вищезазначених положень Митного кодексу України вбачається, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст.58 Митного кодексу України.
З метою усунення розбіжностей у документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч.2 ст.53 Митного кодексу України.
Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.
Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару, а саме: «легковий автомобіль марки “Audi”, модель “Q5”, номер кузова – НОМЕР_1 , тип двигуна – гібридний (дизель), об`єм двигуна – 1968 см. куб., потужність двигуна – 129 kw, бувший у використанні, календарний рік виготовлення – 2020, модельний рік виготовлення – 2020».
Матеріалами справи стверджується, що на підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації №24UA206030003454U6 від 14 травня 2024 року митної вартості товару та обраного методу її визначення (за ціною договору) декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: Рахунок-фактуру (iнвойс) (Commercial invoice) №086 від 11 травня 2024 року; Декларацiю про походження товару (Declaration of origin) №086 від 11 травня 2024 року; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 24 червня 2020 року; Платіжний документ, що підтверджує вартість товару №000000190 від 11 травня 2024 року; Договір про надання послуг митного брокера №39/24 від 13 травня 2024 року; Паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні НОМЕР_3 від 05 травня 1997 року; Інші некласифіковані документи №39/24 від 14 травня 2024 року; Інші некласифіковані документи витяг від 13 травня 2024 року; Інші некласифіковані документи Довіреність від 07 травня 2024 року; Інші некласифіковані документи Інформація аукціон від 14 травня 2024 року; Інші некласифіковані документи - транспортні витрати від 14 травня 2024 року; Інші некласифіковані документи - фото від 14 травня 2024 року; Платіжне доручення, що підтверджує сплату митних та інших платежів ПН 3081223 від 13 травня 2024 року; Сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.014.33071-24 від 14 травня 2024 року (а.с.93-122).
Зазначені документи містять усі необхідні реквізити сторін: продавця – ТОВ ВІП АВТО Експорт (Польща) та покупця – ОСОБА_1 , особисті підписи, а також відтиск печаток продавця та покупця. Крім того, такі документи містять детальний опис товару, який дає можливість ідентифікувати транспортний засіб та його вартість.
Разом з тим, під час здійснення митного оформлення товару, представник митного органу дійшов висновку про недостатність таких документів для підтвердження митної вартості товару.
Івано-Франківською митницею розпочату процедуру консультацій із декларантом шляхом формування електронного повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості (а.с.92).
На вказане електронне повідомлення декларант надіслав відповідачу лист №05/24 від 16 травня 2024 року, до якого долучено копію митної декларації країни відправлення №24PL401010Е0154429 від 13 травня 2024 року; фіскальний чек №000000190 та квитанцію №24ІЕ599-1397521 від 03 квітня 2024 року; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №14052024_IF20240514-002 від 14 травня 2024 року; відомості щодо фінальної ціни придбання авто на європейському аукціоні. Інші додаткові документи надаватися не будуть, декларант просив прийняти рішення раніше десятиденного терміну (а.с.122). 
Щодо доводів митного органу про розбіжності у ціні автомобіля 19000 Євро, яка зазначена у рахунку-фактурі №086 від 11 травня 2024 року та 81654,40 польських злотих у фіскальному чеку №000000190 від 11 травня 2024 року та квитанції №000000191 від 11 травня 2024 року, то колегія суддів зазначає наступне.
Зі змісту рахунку-фактури №086 від 11 травня 2024 року вбачається, що в такому зазначено про те, що ціна автомобіля 19000 Євро, курс євро 4,2979 (а.с.22-23). Здійснюючи перерахунок 19000 Євро в польські злоті за курсом 4,2979, то сума буде 81660,10 польських злотих, а не 81654,40, як зазначено у фіскальному чеку №000000190 від 11 травня 2024 року та квитанції №000000191 від 11 травня 2024 року.
Разом з тим, ТОВ ВІП АВТО Експорт (Польща) надало лист від 21 травня 2024 року, згідно з яким повідомлено про те, що у накладній 086 від 11 травня 2024 року виникла помилка у курсі валюти. Правильний обмінний курс євро/злотий становить 4,2976. Ціна на автомобіль Audi Q5 2020 року, ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN): НОМЕР_1 за цим курсом становить 81654,40 злотих, тобто 19000 Євро нетто (а.с.25-26).
Таким чином, з огляду на ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN): НОМЕР_1 , можливо встановити, що оплата проведена саме за конкретний автомобіль, який вказаний у митній декларації №24UA206030003454U6 від 14 травня 2024 року.
З врахуванням наведених вище документів (Рахунку-фактури (iнвойс) №086 від 11 травня 2024 року, фіскального чеку №000000190 від 11 травня 2024 року та квитанції №000000191 від 11 травня 2024 року) суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість встановлення факту оплати готівкою за конкретний товар, а саме: легковий автомобіль марки “Audi”, модель “Q5”, номер кузова – НОМЕР_1 , тип двигуна – гібридний (дизель), об`єм двигуна – 1968 см. куб., потужність двигуна – 129 kw, бувший у використанні, календарний рік виготовлення – 2020, модельний рік виготовлення – 2020, за ціною 19000,00 Євро.
Крім того, вартість автомобіля марки “Audi”, модель “Q5”, номер кузова – НОМЕР_1 , тип двигуна – гібридний (дизель), об`єм двигуна – 1968 см. куб., потужність двигуна – 129 kw, бувший у використанні, календарний рік виготовлення – 2020, модельний рік виготовлення – 2020, зазначені у митній декларації країни відправлення за №24PL401010Е0154429 від 13 травня 2024 року (а.с.119-120).
Разом з тим, відповідачем не надано доказів того, що на виконання Рахунку-фактури №086 від 11 травня 2024 року позивач здійснював ввезення на територію України інші транспортні засоби та подав для підтвердження оплати фіскальний чек №000000190 від 11 травня 2024 року та квитанцію №000000191 від 11 травня 2024 року, тобто, що подані позивачем докази щодо вартості товару є неналежними.
При цьому, відомості про вартість автомобіля марки “Audi”, модель “Q5”, номер кузова – НОМЕР_1 , тип двигуна – гібридний (дизель), об`єм двигуна – 1968 см. куб., потужність двигуна – 129 kw, бувший у використанні, календарний рік виготовлення – 2020, модельний рік виготовлення – 2020, підтверджується також інформацією із вебсайту продавця (а.с.45-46).
Щодо доводів митного органу про те, що у наданому декларантом на вимогу митного органу висновку експерта від 14 травня 2024 року відсутні дані про час і місце проведення огляду КТЗ, відсутні відомості на підставі яких саме документів здійснювалась оцінка, також замовником у висновку, з яким укладено договір зазначено ОСОБА_1 , який не є учасником митного оформлення та стороною у справі, то колегія суддів зазначає наступне.
Так, для підтвердження заявленої митної вартості, декларант надіслав відповідачу лист №05/24 від 16 травня 2024 року, до якого долучив звіт про незалежну оцінку колісного транспортного засобу №14052024_IF20240514-002 від 14 травня 2024 року, підготовлений суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 на замовлення ОСОБА_1 (а.с.84-89). 
З наданого до митного оформлення звіту про незалежну оцінку колісного транспортного засобу за №14052024_IF20240514-002 від 14 травня 2024 року вбачається, що при розрахунку вартості використано відомості спеціального німецького каталогу “PKW-Spezial” - DAT Marktspiegel та при визначенні рівня вартості транспортного засобу експертом взято середню ціну продажу як того вимагає пункт 7.53 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду держаного майна України 24.11.2003 за №142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 21.10.2019 за №3207/5/1033), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395 (а.с. 88).
Згідно з наданим звітом про незалежну оцінку колісного транспортного засобу за №14052024_IF20240514-002 на основі аналізу довідкових даних щодо даного транспортного засобу встановлено такі показники: Сд1 = 16200 Євро та К1 = 1.0; Сср1-середня ціна автомобілів становить: Сср1 = 16200* 1,00 = 16200 Євро (а.с. 87). Вартість транспортного засобу марки “Audi”, модель “Q5”, номер кузова – НОМЕР_1 , тип двигуна – гібридний (дизель), об`єм двигуна – 1968 см. куб., потужність двигуна – 129 kw, бувший у використанні, календарний рік виготовлення – 2020, модельний рік виготовлення – 2020, заявленого до декларування у спірному випадку, була зменшена оцінювачем до суми 15714 Євро з урахуванням коригування середньоринкової ціни за величиною пробігу.
Зі змісту пп.7.53.8. п.7.53 Методики коригування вартості КТЗ залежно від комплектності, умов догляду, зберігання та використання, відновлення і оновлення складників здійснюється за інформацією довідників, які відображають ринкову ціну КТЗ у відповідній країні.
Підставою для зниження вартості КТЗ унаслідок його аварійних пошкоджень як то визначено в підпункті 7.53.9 пункту 7.53 Методики є обов`язкове підтвердження цього факту в супровідних документах на момент перетину митного кордону України (в декларації, документах на придбання КТЗ або в довідці поліції про дорожньо-транспортну пригоду під час переміщення КТЗ до митного кордону України) та в акті про проведення митного огляду.
Як правильно звернув увагу суд першої інстанції у автомобіля марки “Audi”, модель “Q5”, номер кузова – НОМЕР_1 , тип двигуна – гібридний (дизель), об`єм двигуна – 1968 см. куб., потужність двигуна – 129 kw, бувший у використанні, календарний рік виготовлення – 2020, модельний рік виготовлення – 2020 наявні пошкодження. В рахунку-фактурі №086 від 11 травня 2024 року додатково зазначено, що в авто пошкоджений двигун. Пошкоджений задній бампер, заднє ліве крило (вм`ятина), на лівих передніх і задніх дверях вм`ятина, а також пошкоджене водійське кермо. Пошкоджене ліве бокове дзеркало (а.с. 23). 
Крім того, матеріалами справи стверджується, що 14 травня 2024 року керівник ТОВ “БТ-Інвест” Бойко Т.Р. подав до Івано-Франківської митниці заяву про надання дозволу на проведення фізичного огляду товарів, а саме: автомобіля марки “Audi”, модель “Q5”, номер кузова – НОМЕР_1 , тип двигуна – гібридний (дизель), об`єм двигуна – 1968 см. куб., потужність двигуна – 129 kw, бувший у використанні, календарний рік виготовлення – 2020, модельний рік виготовлення – 2020, місце огляду ЗМК ВМО №2 м/п “Прикарпаття” СТЗ ТОВ “ТЕП”, вулиця Юності, 47, місто Івано-Франківська область (а.с.97).
За результатом огляду автомобіля марки “Audi”, модель “Q5”, номер кузова – НОМЕР_1 , тип двигуна – гібридний (дизель), об`єм двигуна – 1968 см. куб., потужність двигуна – 129 kw, бувший у використанні, календарний рік виготовлення – 2020, модельний рік виготовлення – 2020, складено акт про проведення ідентифікаційного огляду товарів та інших предметів за №39/24 від 14 травня 2024 року, в якому зазначено про пошкодження такого автомобіля: пошкоджений двигун, ліве бокове дзеркало, вм`ятини на задньому лівому крилі, вм`ятини на передній та задній лівих дверях, скол на лобовому склі, пошкоджено оббивку керма, подряпини лакофарбового покриття по кузову авто (а.с.98-99).
Колегія суддів зазначає, що вищевказані пошкодження автомобіля марки “Audi”, модель “Q5”, номер кузова – НОМЕР_1 , тип двигуна – гібридний (дизель), об`єм двигуна – 1968 см. куб., потужність двигуна – 129 kw, бувший у використанні, календарний рік виготовлення – 2020, модельний рік виготовлення – 2020, підтверджуються світлинами, які долучені до звіту про незалежну оцінку колісного транспортного засобу за №14052024_IF20240514-002 та містяться в матеріалах справи (а.с.103-116).
Крім того, саме суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , який діє на підставі сертифіката №308/2022 від 04 липня 2022 року та посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача №13129-ПК від 08 червня 2023 року, виданого Фондом державного мана України, проведено визначення вартості автомобіля, звіт про незалежну оцінку колісного транспортного засобу за №14052024_IF20240514-002 якого долучено до матеріалів справи та надано при митному оформленні автомобіля.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що звіт про незалежну оцінку колісного транспортного засобу №14052024_IF20240514 є належним доказом в адміністративному судочинстві, на підставі якого встановлюються обставини, що підтверджують вимоги позивача.
Оскільки висновок складено кваліфікованим оцінювачем, який має спеціальні знання, пройшов необхідну підготовку та отримав відповідну експертну кваліфікацію, він може розцінюватися як допустимий доказ, тому суд першої інстанції правильно врахував його поряд з іншими доказами для визначення вартості транспортного засобу, ввезеного позивачем, станом на 14 травня 2024 року.
При цьому, митним органом не подано доказів звернення до компетентних органів щодо можливих порушень оцінювачем ФОП ОСОБА_3 вимог законодавства чи методики оцінки, а також притягнення його до відповідальності за складений звіт №14052024_IF20240514-002.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що декларантом надано достатньо документів, які відображають вартість товару, в той час як митним органом не надано доказів, які б ставили під сумнів первинно подані декларантом документи, в тому числі в частині відображення ціни товару, або вказували б на розбіжності в кількісних чи якісних показниках такої ціни.
Крім того, зі змісту оскаржуваного рішення №UA206030/2024/000009/1 від 16 травня 2024 року вбачається, що відповідачем митна вартість товару визначена за другорядним методом – резервним. У оскаржуваному рішенні є посилання про визначення митної вартості за резервним методом із зазначенням відомостей митної декларації, яка була взята за основу для коригування митної вартості оцінюваного товару, а саме: інша митна декларація №24UA305160009653U4 від 23 березня 2024 року (а.с.11 зворот).
Колегія суддів зазначає, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на ідентичний або подібний (аналогічних) товар, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, однак відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.
При цьому, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, у Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA206030/2024/000108 від 16 травня 2024 року зазначено, що джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 10 жовтня 2023 року №23UA205140083528U0, за якою здійснено митне оформлення подібного автомобіля: Автомобіль легковий б/в, призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, 1 шт.: - марка згідно з довідником: AUDI, Модель згідно з довідником: Q5, календарний рік виготовлення: 2019, модельний рік виготовлення: 2020, номер кузова (шасі, рами): НОМЕР_4 , об`єм двигуна: 1968 см. куб.; потужність: 120 кВт, тип кузова: легковий універсал, тип палива: дизель/електро, загальна кількість місць, включаючи місце водія – 5, колісна формула – 4х2, торгівельна марка: “AUDI”, виробник: “AUDI”, DЕ, Визначена митна вартість – 30000 EUR (а.с. 83).
Таким чином, у рішенні про коригування митної вартості товару за №UA206030/2024/000009/1 від 16 травня 2024 року зазначено одну митну декларацію, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів: №24UA305160009653U4 від 23 березня 2024 року, за митною вартістю – 21483 EUR, а в Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA206030/2024/000108 від 16 травня 2024 року – інша митна декларація №23UA205140083528U0 від 10 жовтня 2023 року та інша митна вартість 30000 EUR.
Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів вважає, що підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом відсутні, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товарів, ознаки підробки та вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач під час митного оформлення товару надав відповідачу усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, не встановлено, тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів і картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року у справі №300/5384/24 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 15 червня 2026 року.