ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 	

23 червня 2026 року 	Справа № 160/4757/26  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді	Ніколайчук С.В. 	 	
за участі секретаря судового засідання	Беседі Г.Р.	 	
за участі: 	 	 	
представника позивача представника відповідача 	Олійник Д.С. Текутьєва О.П. 	 	

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВП 44118658, 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГСЕРВІС-КР" 9 ЄДРПОУ 45548324, 50036, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вул. Бикова (Саксаганський р-н будинок 10/3, офіс 212) про стягнення податкового боргу

УСТАНОВИВ:

27.02.2026 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області в Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить:
- стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГСЕРВІС-КР» (ЄДРПОУ 45548324) до бюджету у розмірі 1 392 490,0 грн шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГСЕРВІС-КР» (ЄДРПОУ 45548324) до бюджету у розмірі 1 392 490,05 грн, яка по теперішній час не погашена відповідачем у добровільному порядку у встановлений законодавством термін, тому підлягає примусовому стягненню в судовому порядку.
Ухвалою від 03 березня 2026 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження за правилами загального позовного провадження суддею Ніколайчук С.В. одноособово. Підготовче засідання призначено на 31 березня 2026 року о 14:20.
Суд переніс розгляд справи на 31.03.2026.
Ухвалою від 31 березня 2026 року суд закрив підготовче провадження у справі № 160/4757/26. Призначив справу до розгляду справи по суті на 21.04.2026 року об 14:10 год. 
Суд переніс розгляд справи на 05.05.2026.
29.04.2026 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що податковий борг у розмірі 1 392 490 грн. виник у зв`язку з несплатою відповідачем штрафних санкцій за податковими повідомленнями-рішеннями, які були нараховані позивачем за результатами фактичних перевірок господарських одиниць з питань дотримання відповідачем вимог законодавства України при здійснені виробництва, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах та пальним.
Відповідач не погоджується з факт узгодженості грошового зобов`язання, оскільки позивач не довід факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу тощо.
В матеріалах справи знаходиться копія рекомендованого повідомлення (форма 119) № 4910200054912, з якої слідує, що позивач на податкову адресу відповідача: 50036, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Бикова,10/3, офіс 212, направив поштове рекомендоване відправлення. Але, копія відправлення не містить доказів про отримання відповідачем рекомендованого листа № 4910200054912, оскільки доказом про вручення реєстрованого поштового відправлення, яке містить прізвище одержувача та дату, коли такий лист був ним отриманий є повідомлення про вручення поштового відправлення.
Також рекомендоване повідомлення (форма 119) № 4910200054912 не оформлене належним чином позивачем. У ньому відсутнє посилання на номер телефону мобільного зв`язку для інформування відповідача про надходження поштового відправлення, що вважається неналежним оформленням, яке беззаперечно тягне за собою передбачені завчасно наслідки неможливого вручення поштовим відділенням позивачу такого рекомендованого повідомлення; відсутні відмітки поштового відділення про спосіб вручення (особисто, згідно з заявою/договором вкладено до абонентської скриньки, за довіреністю), та відсутній підпис про отримання, як того вимагають Правила№ 270.
На думку відповідача, доводи позивача про належне вручення ППР № 0464540708 від 13.08.2025 року, ППР № 0464510708 від 13.08.2025 року, ППР № 0464530708 від 13.08.2025 року відповідачу, зокрема про обізнаність відповідача про такі грошові зобов`язання та несплата відповідачем штрафних санкцій, що визначені у оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях, які б призвели до утворення у відповідача податкового боргу на загальну суму 1 386 390, 05 грн, є недоведеними.
Отже, податковий борг у відповідача відсутній, а тому відсутнє право у позивача на стягнення такого податкового боргу, що передбачає правові наслідки з відмови у задоволенні позовних вимог у сумі 1 386 390, 05 грн.
У задоволенні позовних вимог просить відмовити.
01.05.2026 року позивач подав відповідь на відзив, де вказав, що відповідач стверджує, що рекомендоване повідомлення (форма 119) №4910200054912 не є належним доказом вручення вказаних ППР, оскільки начебто не містить підпису отримувача та відмітки про спосіб вручення. Такі доводи є помилковими з огляду на те, що відповідач підтверджує факт реєстрації у системі «Електронний суд» (електронний кабінет наявний), і саме тому ППР №0464540708, №0464510708, №0464530708, які є документами, що відображаються в електронному кабінеті, також доступні для ознайомлення через систему відповідно до п. 42.1 ст. 42 ПК України. 
Також посилання представника відповідача на відсутність номера телефону мобільного зв`язку у повідомленні про вручення є надуманим, оскільки Правила № 270 передбачають надсилання SMS-повідомлення як додатковий інструмент сповіщення, проте відсутність такого посилання у формі 119 не є підставою для визнання вручення неналежним, оскільки форма 119 є бланком поштового оператора, а не документом платника.
Стосовно тверджень відповідача, що позивач «не мав права» на формування податкової вимоги не ґрунтуються на законодавстві, оскільки формування вимоги є обов`язком, а не правом контролюючого органу за наявності узгодженого боргу. Оскільки ППР набули статусу узгоджених (не оскаржених у встановленому порядку), позивач був зобов`язаний сформувати вимогу.
Відповідач протягом понад шести місяців не здійснив жодних дій щодо оскарження ППР у встановленому законом порядку, не сплатив нараховані санкції та ігнорував вимогу контролюючого органу. Всі наведені у відзиві доводи є декларативними та спростовуються матеріалами справи і позицією Верховного Суду. Загальна сума підтвердженого документально податкового боргу ТОВ «ТОРГСЕРВІС-КР» станом на дату звернення до суду становить 1 392 490,05 грн.
05.05.2026 року представник відповідача подала заперечення на відповідь на відзив, де вказала, що вказані ППР належним чином були вручені так як норми податкового законодавства (п. 42.2 ст. 42 ПК України) містять виключно обов`язок контролюючого органу тільки з направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення та не містять обов`язку контролюючого органу забезпечити підписання повідомлення про вручення одержувачем, так як це є обов`язком Укрпошти. Крім того, позивач вважає, якщо відповідач зареєстрований у підсистемі «Електронний суд», то він має відповідно доступ до ознайомлення з ППР № 0464540708 від 13.08.2025 року, за ППР № 0464510708 від 13.08.2025 року, за ППР № 0464530708 від 13.08.2025 року , а відтак це і є належне вручення ППР згідно із нормами ст.42 ПК України.
Проте, на думку представника відповідача, пунктом 2 Розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за № 124/28254 (далі-Порядок№1204) податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано з повідомленням про вручення у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.
Суд переніс розгляд справи 19.05.2026, 28.05.2026, 23.06.2026.
Представник позивача в судовому засіданні 23.06.2026 року підтримала позовні вимоги викладені у позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні 23.06.2026 проти задоволення позовних вимог заперечувала.
Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГСЕРВІС-КР» (ЄДРПОУ 4554 8324) перебуває на обліку як платник податків в ГУ ДПС у Дніпропетровській області та зареєстрований за адресою: 50036, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Бикова , буд. 10/3, офіс 212.
Згідно з інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до основних видів діяльності позивача відносяться, серед іншого: 
47.30 Роздрібна торгівля пальним (основний) 
68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майне
46.90 Неспеціалізована оптова торгівля 
19.20 Виробництво продуктів нафто перероблення 
33.11 Ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів 38.21 Оброблення та видалення безпечних відходів 
38.32 Відновлення відсортованих відходів 
46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами 
46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами 49.41 Вантажний автомобільний транспорт 
52.10 Складське господарство.
На теперішній час в інтегрованих картках платника податків ТОВ «ТОРГ СЕРВІС-КР» обліковується незаявлений до суду податковий борг на загальну суму 1 3902 490.05 грн. в саме: 
1. Заборгованість по штрафним санкціям за порушення законодавства про Патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 1 386 390,05 грн, відповідно до: 
- податкового повідомлення-рішення № 0464530708 від 13.08.2025 на суму 338 408,00 грн; 
- податкового повідомлення-рішення № 0464530708 від 13.08.2025 на суму 3000,00 грн; 
- податкового повідомлення рішення № 0464510708 від 13.08.2025 на суму 2000,00 грн; 
- податкового повідомлення-рішення № 0464510708 від 13.08.2025 на суму 521 114,54 грн; 
- податкового повідомлення-рішення № 0464540708 від 13.08.2025 на суму 751,50 грн; 
- податкового повідомлення-рішення № 0464540708 від 13.08.2025 на суму 521 116,01 грн; 
2. Заборгованість по адміністративним штрафам та іншим санкціям, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 6 100,00 грн, згідно із :
- податкового повідомлення-рішення № 0472960903 від 18.08.2025 на суму 2040,00 грн; 
- податкового повідомлення-рішення № 63643/04-36-09-03/45548324 від 24. 01.2025 на суму 3040,00 грн.
Докази оскарження в установленому законом порядку зазначених податкових повідомлень-рішень суду не надано.
У зв`язку з несплатою ТОВ «ТОРГ СЕРВІС-КР» у встановлені строки нарахуванням сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу, тому була сформована податкова вимога № 0031565-1310-0436 від 14.10.2025, яка доставлена в електронний кабінет товариства, що підтверджується копію квитанції про доставку від 14.10.2025, яка наявна в матеріалах справи.
Оскільки у встановлений законодавством строк відповідач не сплатив податкові зобов`язання, вони набули статусу податкового боргу.
Таким чином, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено заявлену позивачем суму заборгованості до стягнення у розмірі 1 392 490,0 грн, яка підлягає стягненню судом з відповідача.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
У відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження , але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно із п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також сум надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п.п. 95.1, 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України). 
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У відповідності до приписів п. 60.6 ст.60 Податкового кодексу України на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається.
Податковим органом було сформовано податкову вимогу від 14.10.2025 № №0031565-1310- 0436, яка направлена в електронний кабінет товариства, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до п. 59.5 ст.59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається.
У зв`язку з тим, що відповідач не відреагував на вищезазначену податкову вимогу та не погасив заборгованість, інші вимоги податковим органом не формувались. 
Згідно із статтями 67, 68 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори у порядку і у розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.
Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України встановлено обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
Докази сплати відповідачем наявної у позивача заборгованості в розмірі 1 392 490,05 гривень, як і докази оскарження її у встановленому законом порядку у справі відсутні.
Частиною 1 п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Стосовно тверджень представника відповідача про відсутність доказів про належне вручення відповідачу засобами поштового зв`язку оскаржуваних податкових повідомлень-рішень №0472950903 від 18.08.2025 року, ППР №0472960903 від 18.08.2025 року, оскільки позивач надав копію рекомендованого повідомлення (форма 119) № 0601183135213 , яке не містить доказів про отримання відповідачем рекомендованого листа № 4910200054912, суд під час судового розгляду справи встановив таке.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Відповідно до п. 42.2. ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Пунктами 2-3 Розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за № 124/28254 податкове повідомленнярішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано з повідомленням про вручення у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу. 
Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку урегульований Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 5 березня 2009 року (далі - Правила №270).
Підпункт 19 пункту 1 Правил №270, визначено, що рекомендоване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення, відстежується в системі оператора поштового зв`язку на шляху пересилання відправлення та вручається одержувачу з підтвердженням вручення. 
Частиною 9 п. 2 Правил № 270 зазначено, що доказом про вручення реєстрованого поштового відправлення, яке містить прізвище одержувача та дату, коли такий лист був ним отриманий є повідомлення про вручення поштового відправлення.
Відповідно до пункту 71 Правил № 270 реєстровані поштові відправлення вручаються, кошти за поштовими переказами виплачуються адресатам (одержувачам) за умови пред`явлення ними документів, що посвідчують особу згідно із законодавством.
Згідно із пунктом 72 Правил № 270 адресат (одержувач) може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю на визначений строк, що оформляється в установленому законодавством порядку або шляхом надання разового доручення на отримання поштового відправлення в електронній формі, порядок якої встановлюється оператором поштового зв`язку.
Відповідно до пункту 73 Правил № 270 інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді текстового повідомлення за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а в разі відсутності номера телефону мобільного зв`язку - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланка повідомлення про надходження поштового відправлення або в інший спосіб, встановлений оператором поштового зв`язку.
Отже, перевірка документів, що посвідчують особу адресата, особу, яка одержує поштове відправлення замість такого адресата, а також належне оформлення повідомлення про вручення поштового відправлення покладено на працівників поштового зв`язку.
Відповідно до п. 127 Правил користувач послуг поштового зв`язку має право: на одержання інформації про порядок і строк надання послуг поштового зв`язку; звернутися для захисту своїх прав як споживача до територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів, а також до суду оскаржити неправомірні дії працівників поштового зв`язку в порядку, встановленому законом.
Верховний Суд у постанові від 18 лютого 2020 року у справі №520/3945/19 зазначив, що при оцінці факту вручення рекомендованого листа необхідно враховувати всі докази у їх сукупності, а самого лише заперечення платника факту отримання кореспонденції не достатньо для висновку про неналежне вручення. Встановлення особи, яка отримала лист, фіксується оператором поштового зв`язку відповідно до Правил №270, і саме пошта несе відповідальність за достовірність відомостей у повідомленні про вручення.
Разом з цим суду не надано докази оскарження дій оператора поштового зв`язку, тому добросовісне виконання працівниками «Укрпошти» своїх службових обов`язків у даному випадку презюмується, а в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази протилежного.
Посилання відповідача на відсутність номера телефону мобільного зв`язку у повідомленні про вручення є надуманим. Правила № 270 передбачають надсилання SMS-повідомлення як додатковий інструмент сповіщення, проте відсутність такого посилання у формі 119 не є підставою для визнання вручення неналежним, оскільки форма 119 є бланком поштового оператора, а не документом платника.
Посилання представника відповідача на відсутність інформації щодо поштового повідомлення на сайті «Укрпошта» та ненадання відповідачем інших доказів на підтвердження надсилання кореспонденції, відхиляються судом, оскільки поштове повідомлення про вручення є належним і достатнім доказом для підтвердження направлення та вручення поштової кореспонденції.
З урахуванням вищенаведеного, доводи представника відповідача про неотримання оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є незмістовними, оскільки з моменту проставлення поштовим оператором відповідної відмітки про вручення або невручення адресату поштового відправлення із зазначенням такої причини спірні податкові повідомлення-рішення вважаються врученими платнику податків.
У свою чергу, за умови отримання належного поштового повідомлення про вручення у позивача не могли виникнути обґрунтовані сумніви щодо його недостовірності.
Враховуючи викладене, суд висновує, що доводи представника відповідача про неотримання ним поштової кореспонденції та порушення відповідачем вимог законодавства під час її направлення платнику податків не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи. 
Згідно із ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Статтею 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а частиною 2 статті 19 Конституції України - що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приймаючи до уваги усе вищевикладене та враховуючи, що на час розгляду справи сума боргу відповідач не сплатив в добровільному порядку, доказів протилежного суду не надано, то суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що належить задовольнити.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд зазначає, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз (ч. 2. ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
В даному випадку, такі витрати не мали місце.
Керуючись ст. 241-246, 293, 295, 297 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ ВП 44118658, 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГСЕРВІС-КР" 9 ЄДРПОУ 45548324, 50036, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вул.Бикова (Саксаганський р-н будинок 10/3, офіс 212) про стягнення податкового боргу - задовольнити.
Стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГСЕРВІС-КР» (ЄДРПОУ 45548324) до бюджету у розмірі 1 392 490,00 грн шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складений 02 липня 2026 року.

Суддя С.В. Ніколайчук