№ 207/899/25 
№ 2/207/65/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року м.Кам`янське
Південний районний суд міста Кам`янського у складі
головуючого судді Бушанської О.В.
за участю секретаря судового засідання Трохименко К.О.
позивача ОСОБА_1 
представника позивача ОСОБА_2 
відповідача ОСОБА_3 
представника відповідача ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу 
за позовом ОСОБА_1 , м.Кам`янське, Дніпропетровська область
до ОСОБА_3 , м.Кам`янське, Дніпропетровська область
третя особа приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Красношлик Віктор Вікторович, м.Кам`янське, Дніпропетровська область
про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та зміна черговості спадкування

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Красношлик Віктор Вікторович про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та зміна черговості спадкування, в якому просить встановити факт, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2018 року без реєстрації шлюбу на час відкриття спадщини; змінити черговість одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у першій черзі.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_5 з березня 2018 року, як чоловік та дружина, шлюб між ними не був зареєстрований. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. 22 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Красношлик В.В. з заявою про прийняття спадщини для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_5 та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті. Нотаріусом на підставі заяви заведено спадкову справу №78/2028, а також пояснено, що станом на сьогодні у неї відсутні підстави для закликання до спадкоємства. Для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_5 , їй необхідно в суді встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та змінити черговість спадкування. Крім того, заяву про прийняття спадщини також подав ОСОБА_3 , який є сином померлого. 
З березня 2018 року позивач проживала разом з померлим ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Вони вели спільне господарство, разом займались підприємницькою діяльністю, у них була взуттєва майстерня (виробництво). Спільних дітей у них не було. У ОСОБА_5 був син від першого шлюбу – відповідач у справі, але за життя він взагалі не спілкувався з батьком, не надавав йому будь-якої допомоги, при тому що він хворів на серцеві захворювання і помер від гострого інфаркту міокарда. Останні 6 років тільки позивачка була поряд з померлим ОСОБА_5 , підтримувала його після смерті його матері – ОСОБА_5 ; похованням ОСОБА_5 також займалась одноосібно позивачка, відповідач навіть не був присутній на похованні.
Ухвалою суду від 25.02.2025 відкрито провадження у даній справі; постановлено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання.
Відповідач у відзиві на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначає, що твердження позивача щодо проживання її та батька відповідача разом протягом п`яти років не відповідають дійсності. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 не проживали разом з березня 2018 року, як про це стверджує позивач, та не вели спільне господарство. ОСОБА_1 була найманим працівником, яка працювала на ОСОБА_5 на посаді «швея» в приміщенні взуттєвої майстерні, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Померлий ОСОБА_5 до грудня 2021 проживав одноособово в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . Після смерті своєї матері - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 переїхав в квартиру, в якій проживала його мати, і з грудня 2021 по січень 2024 проживав одноособово в квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , що належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . 
Позивачкою не доведено належними та допустимими доказами заявлена позовна вимога на підтвердження факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу безпосередньо впродовж 5 років, та які мали спільні права та обов`язки.
Позивачкою не надано жодного доказу щодо підтвердження безпорадного стану померлого. Тобто, безпорадний стан ОСОБА_5 не підтверджений відповідними належними доказами, які повинні міститься в зазначених вище медичних документах. Крім того, спадкодавець не був особою похилого віку, так як помер у віці 51 року, не хворів тяжким захворюванням ні фізичним ні психічним, у нього були відсутні каліцтва. Смерть ОСОБА_5 була раптовою, не пов`язаною з наявністю тяжкої хвороби, що могла опосередковано свідчити про перебування особи в безпорадному стані. Платіжні інструкції, які надані позивачем до суду в якості доказів підтвердження матеріальної допомоги ОСОБА_5 , свідчать лише про отримання коштів від спільної підприємницької діяльності з ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 03.06.2025 підготовче провадження у справі закрито; призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні.
У судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені нею позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на те, що вона знайома з ОСОБА_5 з 1998 року, вони разом працювали. У 2017 році вони почали зустрічатися як пара, а з березня 2018 року стали разом проживати в її квартирі за адресою: АДРЕСА_5 . Разом з ними проживали її діти від першого шлюбу. Між ними існували сімейні відносини, вони піклувалися один про одного, вели спільний побут, мали спільний бюджет, займалися спільною підприємницькою діяльністю з виробництва взуття. У 2021 році захворіла мама ОСОБА_5 – ОСОБА_6 , вони разом займалися її лікуванням, проте вона померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_5 помер в її квартирі, вона поховала його за власний рахунок. Відповідач не підтримував стосунки з батьком та не виявив жодної ініціативи щодо його поховання. ОСОБА_5 не перебував в безпорадному стані та не потребував сторонньої допомоги, декілька разів він скаржився на біль в області серця, проте за медичною допомогою не звертався. ОСОБА_5 помер раптово, коли вона була на роботі. У квартирах, розташованих по АДРЕСА_6 ОСОБА_5 не проживав, іноді навідувався туди щоб погодувати котів. Спільне рухоме та нерухоме вони не придбавали. Останній час ОСОБА_5 не заробляв кошти та перебував на її утриманні. 
У судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні цих вимог у повному обсязі.
Представник відповідача пояснила, що позивачем не надано доказів ведення спільного господарства із ОСОБА_5 , наявності спільного бюджету, квитанцій щодо спільних витрат, спільних фотографій з останнім. ОСОБА_5 не перебував у безпорадному стані, не потребував допомоги, сам себе забезпечував. Позивачем не доведено факт проживання із ОСОБА_5 останні 5 років. У даному випадку відсутні підстав для зміни черговості спадкування. 
Відповідач пояснив, що його бабуся ОСОБА_6 та батько ОСОБА_5 разом займалися виробництвом взуття. Він спілкувався з бабусею та батьком, часто ходив до бабусі в гості. З ОСОБА_1 він познайомився у 2018 році, вона працювала разом з його батьком. З 2018 по 2021 рік він працював разом з батьком, допомагав йому в роботі. До смерті бабусі він приходив до батька, який проживав в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , там були його речі, туди він повертався після роботи. Після смерті бабусі у 2021 році, батько проживав сам в квартирі бабусі за адресою: АДРЕСА_7 . Позивач повідомила йому про смерть батька. Він був на прощанні з батьком, пропонував ОСОБА_1 допомогу з похованням, але вона відмовилась. ОСОБА_1 кремувала батька, але не повідомила місце його поховання. Він ніколи не відмовлявся від батька, між ними були складні відносини, після смерті бабусі вони рідко бачились, проте вітали один одного зі святами.
Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.
З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
Відповідно до довідки про причину смерті №1627к від 19.09.2024, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , причина смерті – гемоперикард, як поточне ускладнення гострого інфаркту міокарда. 
Відповідно до довідки КП «Ритуал» крематорій №005587 від 27.09.2024 ОСОБА_5 був підданий кремації 27.09.2024 в крематорії м.Харкова; замовник ОСОБА_1 
ОСОБА_1 здійснила кремацію ОСОБА_5 за власний рахунок за 16000,00 грн, що підтверджується довідкою від 19.09.2024, виданою ПП ОСОБА_7 
Свідоцтвом від 08.08.2001, зареєстрованим в реєстрі за №4641, приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Красношлик Л.Л. посвідчено, що ОСОБА_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_8 , належить право власності на нежитлове приміщення – дитячий садок АДРЕСА_9 , загальною площею 561,6 кв.м.
Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7607175 від 24.06.2005 свідчить про те, що ОСОБА_6 є власником взуттєвої майстерні за адресою: АДРЕСА_2 . 
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Південним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).
Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 29.10.2002, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батько – ОСОБА_5 , мати – ОСОБА_8 .
Згідно з довідкою №001315230 від 15.10.2024, яка видана ТОВ «Абонент ХХІ», ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 з 09.03.1989 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Красношлик В.В. видано довідку від 12.10.2024 №178/01-16 про те, що 12.10.2024 на підставі заяви ОСОБА_3 заведена спадкова справа після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Інші спадкоємці за законом станом на 12.10.2024, не зверталися.
22.10.2024 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Красношлик В.В. із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким вона проживала однією сім`єю не менше п`яти років на час відкриття спадщини.
12.11.2024 адвокат Кот Євген Олександрович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Відділення поліції №2 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з заявою про вчинення злочину, в якій просив прийняти вказану заяву та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості на підставі заяви про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.356, 185 КК України.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що реєстру 29.11.2024 внесені відомості по кримінальному провадженню №12024046780000224 за ст.356 КК України, за фактом самоправства відносно ОСОБА_1 . 
29.01.2025 КП КМР «Добробут» складено акт №38 про проживання на момент смерті, з якого вбачається, що за адресою: АДРЕСА_10 проживали однією сім`єю з 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що свідчать сусіди.
01.06.2025 КП КМР «Добробут» складено акт №145 про проживання, з якого вбачається, що за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_5 фактично мешкав за даною адресою один з листопада 2021 року по грудень 2023 року, про що свідчать та підписують сусіди.
01.06.2025 КП КМР «Добробут» складено акт №144 про проживання, з якого вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 дійсно фактично мешкав в період з 2001 року по 2016 рік разом із сім`єю, в тому числі з сином ОСОБА_3 . У період з 2016 по листопад 2021 року за цією адресою ОСОБА_5 мешкав один, про що свідчать та підписують сусіди.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він був знайомий з ОСОБА_5 з 2018 року, вони разом працювали, робили взуття. ОСОБА_5 займався виробництвом взуття, а він його реалізацією. З ОСОБА_1 він знайомий з липня 2018 року. У ОСОБА_5 та ОСОБА_1 був спільний бізнес з виробництва взуття. Вони проживали однією сім`єю, ОСОБА_5 казав, що вона його дружина. Він неодноразово передавав через ОСОБА_1 гроші для ОСОБА_5 . Він спілкувався з ними, вони поводили себе як чоловік та дружина. У них був спільний бюджет. Він ніколи не був у них вдома та не знає за якою адресою вони проживали разом. ОСОБА_10 мав проблеми зі здоров`ям, останній час скаржився на серце, проте працював до останнього. Він був матеріально забезпеченим. ОСОБА_1 допомагала їм в роботі. 
Свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона перебуває у дружніх стосунках з позивачем ОСОБА_1 . ОСОБА_1 перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_5 десь 5-6 років, вони проживали разом в квартирі ОСОБА_1 , відносини між ними були дружні. ОСОБА_10 казав, що хоче одружитися з ОСОБА_12 , але не встиг. За життя ОСОБА_10 скаржився на біль в області серця, проте за медичною допомогою не звертався. В безпорадному стані ОСОБА_10 не перебував. ОСОБА_12 розповідала, що у них тяжкий матеріальний стан, відсутні замовлення на взуття, яке вони виготовляли і ОСОБА_10 дуже хвилюється з цього приводу. ОСОБА_12 їздила на підробіток у м.Дніпро. ОСОБА_10 в цей час не працював.
Свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона є подругою ОСОБА_1 , вони знайомі з 2003 року, разом працювали. ОСОБА_12 проживала разом з ОСОБА_10 в цивільному шлюбі десь з 2015 року. Вони проживала в квартирі ОСОБА_1 у АДРЕСА_5 . Вона приходила до них в гості, в квартирі були особисті речі ОСОБА_10 , вони мали спільний бюджет. ОСОБА_10 не скаржився на здоров`я. Похованням ОСОБА_10 займалась ОСОБА_12 . Син ОСОБА_10 – ОСОБА_14 був присутній на похоронах. ОСОБА_10 працював до останнього, він був матеріально забезпеченим, стороннього догляду не потребував. У ОСОБА_10 та його матері був бізнес з виробництва взуття.
Свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона є подругою ОСОБА_1 , з якою разом навчалась у школі. ОСОБА_12 проживала у цивільному шлюбі разом із ОСОБА_10 приблизно з 2018 року. Вона бувала у них в гостях десь 2 рази на місяць. В квартирі були особисті речі ОСОБА_10 , вони вели себе як подружжя. ОСОБА_12 та ОСОБА_10 разом працювали до 2018 року, потім стали проживати разом. ОСОБА_10 тяжко не хворів, в лежачому стані не перебував, матеріальної допомоги не потребував.
Свідок ОСОБА_16 пояснила, що ОСОБА_5 її племінник. Вони спілкувалися між собою, відносин між ними були добрі, він часто приходив до неї в гості. Після смерті його матері у 2021 році, він проживав в її квартирі. ОСОБА_10 казав, що у нього є жінка, але одружуватися з нею він не хотів. Він не казав, що він проживає разом із жінкою. З ОСОБА_1 вона познайомилася на похоронах ОСОБА_10 та там вона дізналася, що вони проживали разом. Він ніколи не скаржився на здоров`я, працював до останнього. ОСОБА_10 не потребував матеріальної допомоги. ОСОБА_10 дуже любив свого сина ОСОБА_14 , але у них були складні відносини через їх важкий характер.
Свідок ОСОБА_17 пояснила, що вона проживає в будинку по АДРЕСА_11 з 2000 року. Вона була знайома з ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 . Вона також була знайома з її сином ОСОБА_5 та онуком ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_5 проживав в її квартирі за адресою: АДРЕСА_7 , вона часто зустрічала його вранці та ввечері коли гуляла у дворі із собакою. Вона бачила ОСОБА_5 приблизно за тиждень до його смерті, він був в нормальному стані, самостійно пересувався, сторонньої допомоги не потребував. ОСОБА_5 був замкнутий, вони не спілкувались між собою, а лише вітались при зустрічі.
Свідок ОСОБА_18 пояснила, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_19 . Приблизно 10 років ОСОБА_19 проживала у цивільному шлюбі з ОСОБА_10 в її квартирі. Спільних дітей вони не мають. Вони разом працювали. У нього був нормальний стан здоров`я, вони разом ходили за покупками, вели себе як подружжя. ОСОБА_19 казала, що це її чоловік. Олександр помер восени 2024 року, вона була присутня на констатації факту його смерті. 
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
За приписами ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності.
Згідно зі ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ст.1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).
У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК України).
Щодо вимоги позивачки прозміну черговості одержання права на спадкування, суд враховує таке.
Обґрунтовуючи вимоги про зміну черговості одержання права на спадкування, позивачка посилається на те, що вона проживала разом з ОСОБА_5 з березня 2018 року, як чоловік та дружина, шлюб між ними не був зареєстрований. Вони вели спільне господарство, разом займались підприємницькою діяльністю, у них була взуттєва майстерня (виробництво). Спільних дітей у них не було. У ОСОБА_5 був син від першого шлюбу – відповідач у справі, але за життя він взагалі не спілкувався з батьком, не надавав йому будь-якої допомоги, при тому що він хворів на серцеві захворювання і помер від гострого інфаркту міокарда. Останні 6 років тільки позивачка була поряд з померлим ОСОБА_5 , підтримувала його після смерті його матері – ОСОБА_5 ; похованням ОСОБА_5 також займалась одноосібно позивачка, відповідач навіть не був присутній на похованні. 
Верховний Суд неодноразово викладав висновки щодо застосування у подібних правовідносинах статті 1259 ЦК України (див. зокрема постанови від 18.02.2019 у справі №569/18047/17-ц, від 26.09.2019 у справі №521/6358/17, від 09.10.2019 у справі №552/8452/17, від 27.05.2020 у справі №755/8930/18, від 01.06.2020 у справі №431/5445/19, від 18.06.2020 у справі №565/1046/16-ц, від 27.08.2020 у справі №266/2391/16, від 17.09.2020 у справі №755/14155/16-ц, від 02.12.2020 у справі №592/1045/18-ц, від 01.03.2021 у справі №233/5990/18, від 17.03.2021 у справі №200/12980/14, від 22.04.2021 у справі №331/6453/18, від 23.01.2025 у справі №752/18799/22.
Висновки Верховного Суду, викладені у вказаних постановах, зводяться до того, що підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження (прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири тощо); 4) здійснення протягом тривалого часу дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.
Для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування необхідна наявність всіх п`яти зазначених обставин.
При цьому під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
За приписами ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).
Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з положеннями ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У даній справі позивачкою не доведено належними та допустимими доказами наявність правових підстав для зміни черговості одержання права на спадкування, зокрема не доведено те, що ОСОБА_5 через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Суд зауважує, що ОСОБА_5 помер у віці 51 року, що вочевидь не може вважатися похилим віком, відомостей про наявні у спадкодавця каліцтва та тяжкі захворювання матеріали справи не містять, а самі по собі його скарги на біль в області серця не свідчать про перебування у безпорадному стані.
Не підтверджують безпорадний стан ОСОБА_5 і його тимчасові матеріальні труднощі, а також надані позивачкою платіжні інструкції та видаткові накладні.
Частинами 1-3 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка виклала обставини, якими обґрунтувала свої позовні вимоги, зазначила докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляла клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів та не зазначив про докази, які не можуть бути подані разом із позовом з поважних причин, не подавала клопотання про їх витребування.
Отже, позивачка на власний розсуд розпорядилась своїми правами, тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
При цьому суд зауважує, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц).
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивачкою не доведено перебування спадкодавця у безпорадному стані, суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування положень частини другої статті 1259 ЦК України та задоволення вимоги про змінучерговості одержання права на спадкування.
Щодо вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу суд враховує наступне.
Частиною другою ст.3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України).
У справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і низка інших юридичних фактів, належать до предмета доказування і підлягають встановленню під час ухвалення судового рішення, якщо відповідні факти пов`язані з будь-якими іншими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), якими учасники справи обґрунтовують вимоги та заперечення, у мотивувальній частині судового рішення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі №760/20948/16-ц).
З огляду на предмет спору, зміст та обґрунтування позовних вимог, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу спрямовано на отримання можливості позивачем заявити вимогу про зміну черговості одержання права на спадкування.
Проте, оскільки позивачкою не доведено наявності підстав для зміни черговості одержання права на спадкування, задоволення вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю, в межах цієї справи не призведе до захисту спадкових прав ОСОБА_1 , що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині. Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 30 травня 2019 року у справі №346/1178/17, від 05 вересня 2022 року у справі №766/5815/16-ц, від 30 червня 2023 року у справі № 686/19661/20.
Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України судові витрати за подання позовної заяви покладаються на позивачку.
Керуючись ст.ст.263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Красношлик Віктор Вікторович про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та зміна черговості спадкування - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Бушанська