Справа № 307/3883/25
Провадження № 2/307/1380/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2026 року         м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області 
у складі головуючої судді Сас Л.Р., 
секретар судового засідання Семко А.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Тячівської державної нотаріальної контори про скасування заборони (архівний запис) відчуження об`єкту нерухомого майна,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пред`явили до АТ «Державний ощадний банк України» позов про скасування заборони на відчуження (архівний запис) об`єкту нерухомого майна – житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , накладену Тячівською державною нотаріальною конторою 13 листопада 2006 року, реєстраційний номер обтяження: 4041241, на підставі повідомлення АТ «Державний ощадний банк України» б/н від 28.07.1990.
В обґрунтування позову посилалася на те, що їм, позивачам – ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Тячівською державною нотаріальною конторою 27 березня 2002 року за реєстром № 3-1506 належить житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 . 
В спірному житловому будинку вони не проживають, але він їм залишився після смерті їхньої матері, який вони вирішили продати, однак виявилося, що на житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 із надвірними спорудами накладене обтяження, а саме заборона на відчуження нерухомого майна Тячівською державною нотаріальною конторою від 13.11.2006 року за реєстровим номером №4041241.
Підставою слугувало повідомлення Ощадбанку б\н від 28.07.1990 про накладення заборони на майно. 
Наявність обтяжень на відчуження спадкового нерухомого майна перешкоджає їм здійснювати своє право власності на це майно зокрема, вони не можуть розпорядитися своїм нерухомим майном. 
Позику в Ощадбанку влоги, позивачі, не брали, таку позику взяв ОСОБА_3 , який до вказаного будинку, їхньої спадщини не має жодного відношення. 
Починаючи із 1990 року їм, позивачам, від АТ «Ощадбанк» не надходило жодних претензій чи вимог про несплату боргу не ініціювалися судові справи та відповідні виконавчі провадження. 
За таких обставин вважають, що наявність в реєстрі інформації про чинну заборону на нерухоме майно є виключно наслідком того, що після виплати боргу не було вчинено відповідних дій про зняття заборони. 
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє. користується, розпоряджається своїм майном на власнбий розсуд. 
Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником майна а також особою яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном. 
Обтяження є право обтяжувача на нерухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або із інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав та обов`язків щодо не рухомого майна. 
Кредитор виконав свої зобов`язання перед відповідачем АТ «Ощадбанк», про що свідчить відсутність будь-яких майнових претензій зі сторони банку у зв`язку із чим відпали умови на підставі яких було накладено обтяження. 
У зв`язку із чим просили скасувати обтяження заборону (архівний запис) на відчуження нерухомого майна житлового будинку АДРЕСА_1 , який накладений Тячівською державною нотаріальною конторою Закарпатської області 13 листопада 2006 року, реєстраційний номер обтяження 4041241 здійснений на підставі повідомлення Ощадбанку б/н від 28.07.1990 року.
Ухвалою суду від 27 жовтня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у цивільній справі,  підготовче судове засідання призначено на 26 листопада 2025 року та відкладено на 29 січня 2026 року.
Ухвалою суду від 29 січня 2026 року, виключено акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», як відповідача, залучено до участі у справі як відповідача - Тячівську державну нотаріальну контору, підготовче судове засідання відкладено на 23 березня 2026 року та відкладено, востаннє на 17 квітня 2026 року.
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 квітня 2026 року справу призначено до судового розгляду на 08 травня 2026 року.
Позивачка ОСОБА_1 та представник позивачів – адвокат Кохман М.В. у підтримання позовних вимог посилалися на обставини, викладені у позовній заяві. 
Представник відповідача - Тячівської державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомленими про судове засідання, що вбачається із розписки про отримання судової повістки, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за відсутності представника відповідача. 
Вислухавши позивачку ОСОБА_1 та її представника – адвоката Кохман М.В., з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 443936453 відомо, що на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , Тячівською державною нотаріальною конторою 13 листопада 2006 року накладено заборону (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 4041241, на підставі повідомлення АТ «Державний ощадний банк України» б/н від 28.07.1990, власником якого є ОСОБА_3 (а. с. 4).
Із виписки із протоколу № 10 виконкому Бедевлянської сільської ради депутатів трудящих Тячівського району Закарпатської області, довідки про право особистої власності робітника на жилий будинок, що видається в зв`язку з відчуженням його та договору дарування будинку, розташованого в сільській місцевості від 25 січня 1974 року, відомо, що ОСОБА_4 , згідно із записів погосподарської книги Бедевлянської сільської ради № 4, належав житловий будинок АДРЕСА_2 , який ОСОБА_4 подарував своїй дочці ОСОБА_5 (а. с. 43 - 48).
Із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21 березня 2002 року державним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори Сасин Наталії Андріївні та ОСОБА_2 та реєстраційного посвідчення, виданого Тячівським районним державним підприємством технічної інвентаризації, вбачається, що житловий будинок, який розташований у АДРЕСА_3 , зареєстровано по частині за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві призваної власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, наданого Тячівською держнотконторою 21 березня 2002 року за реєстром 3-1506 (а. с. 7, 8).
Із довідки, виданої виконавчим комітетом Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області 30 вересня 2025 року № 13 вбачається, що станом на дату передачі Тячівським районним підприємством технічної інвентаризації повноважень державної реєстрації речових прав та їх обмежень до органів, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить по 1/2 частині житлового будинку з надвірними спорудами, після померлої матері ОСОБА_5 , у відповідності до свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Тячівською держнотконторою 21 березня 2002 року за реєстром № 3- 1506 (а. с. 5).
Із довідки, виданої виконавчим комітетом Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області 30 вересня 2025 року № 659 вбачається, що 
ОСОБА_3 не є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та за даною адресою не проживає та ніколи не проживав (а. с. 6).
Із відповіді Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському районі Закарпатської області від 04.02.2026 № 14343 вбачається, що з 2006 року по сьогоднішній день на виконанні у Тячівському відділі відсутні відкриті виконавчі провадження де боржниками є ОСОБА_1 , 1975 року народження, та ОСОБА_2 , 1968 року народження, мешканці АДРЕСА_4 .
Щодо накладення арешту на майно за адресою: АДРЕСА_1 , то відповідно до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за повідомленням, б/н, 28.07.1990, Тячівського відділення Ощадбанку та реєстраційним номером обтяження: 4041241 накладено арешт на майно: невизначено, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 . Власник: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 (а. с. 60).
Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна або за місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладає заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, іншої юридичної особи про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні, на відчуження якого накладається заборона;  при посвідченні договору довічного утримання;  при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна;  за повідомленням іпотекодержателя , в усіх інших випадках, передбачених законом.
Правовідносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону).
Пунктом 2 частини 1 статті 2 вказаного вище Закону визначено, що Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.
Державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек (ч. 1 ст. 13 Закону).
Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений Постановою КМУ № 1141 від 26 жовтня 2011 року, у п. 40 передбачає, що відомості невід`ємної архівної складової частини Державного реєстру прав використовуються державним реєстратором під час проведення державної реєстрації прав для встановлення наявності (відсутності) записів про державну реєстрацію прав, їх обтяжень, у тому числі з метою їх перенесення до Державного реєстру прав та погашення у випадках, передбачених цим Порядком.
Разом з тим, норми частини 5 статті 12 Закону встановлюють, що відомості про речові права, обтяження речових прав, що містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав, використовуються як актуальні виключно в разі, якщо відомості про право власності на відповідне нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва не внесені до Державного реєстру прав, а відомості про інші речові права, відмінні від права власності, та/або обтяження речових прав не внесені та не припинені в Державному реєстрі прав.
Згідно п. 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.
Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 
Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.
За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 15.05.2013 у справі № 6-26 цс 13 вбачається, що вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.
Крім цього, у п. 2 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Згідно з п.3) частини 2 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,  державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості;
Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV, відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.
Згідно абзацу 3 частини 3 статті 26 Закону № 1952-IV зокрема, у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.
Оскільки на даний час у позивачів, немає невиконаних майнових зобов`язань перед АТ «Ощадбанк», що підтверджено даними про відсутність виконавчих проваджень, існування заборони на житловий будинок в АДРЕСА_1 є безпідставною та такою, що порушує охоронювані законом належні їм майнові права на це майно, у зв"язку із чим, встановлене обтяження підлягає припиненню.
Ураховуючи наведене, а також те, що обтяження у вигляді заборони формально залишає право власності за позивачами, однак суттєво обмежує їхні право у розпорядженні таким майном відтак, порушене право позивачів на володіння та розпорядження своїм майном підлягає захисту, шляхом задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд 

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Скасувати обтяження - заборону (архівний запис) на нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_1 , яка внесена в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: за повідомленням, б/н, 28.07.1990, Тячівського відділення Ощадбанку та реєстраційним номером обтяження: 4041241, об`єкт обтяження: невизначено, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи: 
Позивачі: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Представник позивачів: ОСОБА_7 , АДРЕСА_5 .
Відповідач: Тячівська державна нотаріальна контора, юридична адреса: 90550, Закарпатська область, м. Тячів, вул. Незалежності, 30, код ЄДРПОУ 02884003.
Повне судове рішення складено 13 травня 2026 року.

Суддя         Л.Р.Сас