Справа № 185/14929/25
Провадження № 2/185/5557/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Перекопського М.М., 
за участю секретаря судового засідання Шевченко Н.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом адвоката Фінкевича Володимира Григоровича, що діє від імені ОСОБА_1 до Кремінської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності
встановив:
У листопаді 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява про визнання права власності.
Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 38,8 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м, що розташований за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 14.12.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Кремінського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №1069. Перебуваючи у м. Рівне як ВПО у Позивачки виникла необхідність зареєструвати належне їй право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, проте вона отримала від державного реєстратора рішення про відмову у проведенні реєстраційних дій №79237430 від 03.06.2025р. з тієї причини, що Кремінська міська військова адміністрація не має на даний час технічної можливості надати відомості про об`єкт нерухомого майна державному реєстратору для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме право власності на житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 38,8 кв.м., житловою площею 15,2 кв.м, що розташований за адресою АДРЕСА_1 . Таким чином, Позивачка не має можливості зареєструвати за собою право власності на зазначений житловий будинок. У зв`язку із чим позивач була вимушена звернутись до суду з даним позовом. 
Ухвалою суду від 06 січня 2026 року провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, просили розглядати справу за їх відсутності. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, не подав відзив, тому, керуючись ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків.
Позивачем на підтвердження факту належності їй житлового будинку з господарськими спорудами на земельній ділянці 910 кв.м., який знаходиться у АДРЕСА_1 , надала фотокопію договору дарування від 14.12.2000 року та фотокопію технічного паспорта на зазначене домоволодіння. 
Згідно з рішенням про відмову в проведенні реєстраційних дій № 79237430 від 03.06.2025 року державний реєстратор відмовив у реєстрації речових прав, оскільки у зв`язку з тимчасовою окупацією Кремінської громади , архівні справи залишились на непідконтрольній території. Тому, Кремінська міська військова адміністрація на даний час немає технічної можливості надати відомості про об`єкт нерухомого майна державному реєстратору, які необхідні для проведення державної реєстрації.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ст.317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.
Згідно із ч. 2 ст. 3 та п.1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право власності.
Підпунктом 1 пункту 1 наказу Міністерства юстиції України від 09 червня 2023 року №2179/5 «Про проведення державної реєстрації в межах декількох адміністративно-територіальних одиниць» установлено, що у сфері державної реєстрації прав державна реєстрація права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості, місцезнаходженням яких є Автономна Республіка Крим, Донецька, Запорізька, Луганська, Миколаївська, Харківська, Херсонська області, місто Севастополь, проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна.
Особливості державної реєстрації прав на період дії воєнного стану та протягом одного місяця з дня його припинення або скасування визначені постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року № 209 «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану».
Згідно ч. 1, 2, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Ухвалою суду було зобов`язано позивача не пізніше п`яти днів з дня отримання ухвали суду надати суду оригінали письмових доказів, копії яких додано до позову, а саме: договір дарування від 14.12.2000 року, технічний паспорт.
У своїй позовній заяві позивач зазначила: «Відповідно до п. 8 ч.3 ст. 175 ЦПК України Позивач цим підтверджує, що у Позивача наявні оригінали письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.». Серед додатків до позову зазначені як договір дарування так і технічний паспорт. 
Представник позивача надав додаткові пояснення по справі, зазначивши, що позивачка не має можливості на виконання ухвали суду від 23.03.2026р. надати суду оригінали документів, а саме договір дарування 14.12.2000р. та технічний паспорт, оскільки оригінали нею втрачені під час евакуації з м. Кремінна у 2022 році.
Зазначене може свідчити про те, що представник позивача, зазначаючи у позові про наявність оригіналів діяв недобросовісно, оскільки позов подано у листопаді 2025 року, а оригінали, згідно його ж пояснень, були втрачені у 2022 році. 
Відповідно до ч.6 ст. 95 ЦПК України, якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
За таких обставин, суд не бере до уваги докази: фотокопії договору дарування та технічного паспорта. 
Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. 
Інших належних і допустимих доказів, яких у сукупності було б достатньо для задоволення позову позивачем не надано. 
Клопотань про витребування доказів від позивача не надходило. Зважаючи на принцип диспозитивності суд позбавлений можливості з власної ініціативи витребовувати докази.
За таких обставин, зважаючи на те, що позивачем не надано належних і достатніх доказів на підтвердження права власності на зазначений житловий будинок у встановленому законодавством України порядку, у зв`язку з чим позовна заява є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 5,12,13,81,89,141,142,258,259,263-265,280-282 ЦПК України, суд
ухвалив:
Відмовити у задоволенні позову адвоката Фінкевича Володимира Григоровича, що діє від імені ОСОБА_1 до Кремінської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційну скаргу може бути подано безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .
Відповідач: Кремінська міська військова адміністрація Сіверськодонецького району Луганської області, РНОКПП 44789075, вул. Кавказька, 9а, м.Рівне, Рівненська обл. обл., 33013.
Повне рішення виготовлено 07.05.2026.

Суддя         М.  М.  Перекопський