Справа № 373/1476/26
Провадження № 2/373/1424/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року      м. Переяслав
Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Опанасюка І.О., 
за участю:
секретаря судових засідань Бутович Я.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 373/1476/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

встановив:
Представник позивача Докукіна Д.В. звернулася до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором №557500-КС-001 про надання кредиту від 15.09.2025 у розмірі 45188 грн 00 коп., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 20900 грн 00 коп., суми прострочених платежів по процентах - 23408 грн 00 коп., суми заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦКУ - 880 грн 00 коп. та судові витрати у розмірі 2662 грн 40 коп.
Позов обґрунтовано тим, що 15.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 був укладений договір №557500-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
ТОВ «Бізнес Позика» 15.09.2025 направлено ОСОБА_1 пропозиція (оферта) укласти Договір №557500-КС-001про надання кредиту.
15.09.2025 ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №557500-КС-001про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-8698, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначений Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено.
Таким чином, 15.09.2025 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем був укладений Договір №557500-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до вказаного Договору ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 22000 грн 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 22000 грн 00 коп., шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 (номер якої був зазначений позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням).
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 07.04.2026, утворилась заборгованість за Договором №557500-КС-001 про надання кредиту, в загальному розмірі 45188 грн 00 коп., що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту 20900 грн 00 коп.; суми прострочених платежів по процентах - 23408 грн 00 коп.; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 880 грн 00 коп.
Представник позивача у позовній заяві просить суд розглядати справу в порядку спрощеного провадження.
Ухвалою судді від 30.04.2026 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було запропоновано протягом 15 днів із дня вручення копії даної ухвали подати відзив на позовну заяву в передбаченому ст. 191 ЦПК України порядку.
Згідно довідки про доставку електронного документу у вигляді "Ухвала" від 30.04.2026 по справі №373/1476/26 (суддя Опанасюк І.О.), а також (за наявності) прикріплені до нього файли було надіслано одержувачу ОСОБА_1 в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 03.05.2026 9:19:04.
Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.
У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до частини 2 статті 191 ЦПК України. 
Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України. 

Судом встановлено наступне.
На підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві представник позивач надав суду копію електронного договору №557500-КС-001 про надання кредиту укладеного 15 вересня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 на суму 22000 грн 00 коп., строк договору - 24 тижні, тобто до 02.03.2026; стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1,0 фіксована; комісія за надання кредиту 4400 грн 00 коп.; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 54410 грн 88 коп.; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 6980.32 процентів. Договір містить електронний підпис відповідача за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора UA-8698.
Крім того, на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів представником позивача надано паперову копію пропозиції (оферта) укласти договір №557500-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електрона форма) від 15.09.2025; прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір №557500-КС-001 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма) від 15.09.2025 року; візуальну форму послідовності дій клієнта; анкету клієнта; правила надання споживчих кредитів товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», паспорт споживчого кредиту; довідку про стан заборгованості ОСОБА_1 за договором №557500-КС-001 про надання кредиту від 15.09.2025.
Наданий представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором №557500-КС-001 від 15.09.2025 містить розрахунок боргу за період з 15.09.2025 по 08.04.2026, відповідно до якого, станом на 08.04.2026 заборгованість складає: за кредитом 20900 грн 00 коп., по відсоткам 23408 грн 00 коп., по % за ст. 625 ЦКУ - 880 грн. 
На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ КБ «ПРИВАТБАНК» повідомив про те, що а ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ).
Також на виконання ухвали суду про витребування доказів АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав виписку про рух коштів по картці № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), що належить ОСОБА_1 . Надана виписка про рух коштів містить інформацію про зарахування на рахунок відповідача 15.09.2025 у розмірі 22000 грн 00 коп.

Норми права застосовані судом.
Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до статті 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.
За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положеннями статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з вимогами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилами статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Проценти за користування кредитом - проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований частиною 1 статті 1048 ЦК України.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до частини 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Закон не покладає на відповідача обов`язку спростування певних тверджень позивача, крім справ щодо визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, до яких ця справа не відноситься.
Отже, неподання відповідачем відзиву на позов або доказів, що спростовують факт укладення кредитного договору, чи наявність заборгованості, чи її розмір є правом відповідача та не свідчить про визнання ним обставин, на які посилається позивач.
Згідно частини 2 статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Висновки суду.
Судом встановлено, що 15 вересня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 був укладений дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи кредитний договір №557500-КС-001.
Позичальник за допомогою інструменту ідентифікації пройшов автентифікацію, ідентифікацію та верифікацію як фізична особа відповідно до законодавства.
Встановлено, що кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора UA-8698, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. 
Суду надано докази підтвердження аутентифікації та верифікації відповідача, як клієнта, а також алгоритм дії щодо направлення йому електронно-цифрового підпису.
У такий спосіб, судом встановлено, що договір позики був укладений та підписаний в електронній формі і такі дії сторін узгоджуються з вимогами статті 6, 627 ЦК України та статті 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
В підтвердження перерахування коштів за кредитним договором, суду від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано банківську виписку про рух коштів по картці № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), що належить ОСОБА_1 . Надана виписка про рух коштів містить інформацію про зарахування на рахунок відповідача 15.09.2025 у розмірі 22000 грн 00 коп.
Тобто, кредитні кошти відповідачу перераховані за допомогою платіжного провайдера, фінансовою установою, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору №557500-КС-001 від 15.09.2025 на картковий рахунок зазначений у договорі.
У такий спосіб, позивачем доведено належними, допустимими та достатніми доказами виникнення між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених у кредитному договорі.
Суму заборгованості за тілом кредиту суд вважає підтвердженою.

Сума заборгованості за відсотками за користування кредитом, яка наведена у розрахунку заборгованості нараховувались відповідачем в межах дії Договору та відповідно до його умов. 
Кредит був виданий на 24 тижні з дати його укладення тобто з 15.09.2025 до 02.03.2026.
Проценти за користування кредитом нараховані в межах дії Договору.
Отже, заборгованість за процентами за користування кредитом, нарахована позивачем вірно, відповідає умовам договору та розрахована в межах його дії, що узгоджується з наданим суду розрахунком заборгованості, а відтак підлягає до стягнення з відповідача в заявленому розмірі - 23408 грн 00 коп. 
Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №557500-КС-001 від 15.09.2025 у розмірі 20900 грн 00 коп. прострочених платежів по тілу кредиту та 23408 грн 00 коп. прострочених платежів по процентах.

Щодо стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 880.00, яка заявлена до стягнення в силу положення ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне.
Конструкція ст. 625 ЦК України визначає два самостійні елементи компенсації за прострочення грошового зобов`язання: 3% річних від простроченої суми та індексація боргу відповідно до встановленого індексу інфляції.
Оцінюючи аргументи викладені в позові, щодо можливості стягнення заборгованості з відповідача із застосуванням ст. 625 ЦК України, суд роз`яснює, що застосування ст. 625 ЦК під час воєнного стану можлива із диференціацією залежно від виду договору.
Законодавець запровадив захист для позичальників у кредитних і позикових відносинах через встановлення спеціального мораторію, який введений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесені зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
1) у періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування;
2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, договір про споживчий кредит, тобто договори, відповідно до яких позичальнику було надано кредит(позику)банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем);
3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Темпоральні межі мораторію: дія мораторію розпочинається з 24 лютого 2022 року (дата введення воєнного стану) та триває протягом періоду дії воєнного стану плюс 30 днів після його припинення або скасування.
Тобто, саме за не виконання грошового зобов`язання за договором кредиту або позики позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України на період дії воєнного стану.
Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі №910/10901/23, який, відповідно до положень частини 4 статті 263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі. 
Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі №706/68/23 (провадження № 61-8279св23), дія пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і не скасований на час розгляду судом даної справи.
У такий спосіб, хоча умовами кредитного договору (оферти) сторони і обумовили нарахування та сплату позичальником неустойки в силу положень статті 625 Цивільного кодексу України, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання, проте пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальники, у період воєнного стану, звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), в тому числі, і в кредитних зобов`язаннях.
Таким чином вимога про стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 880.00, яка заявлена до стягнення в силу положення ст. 625 ЦК України не може бути задоволена судом.

Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №557500-КС-001 від 15.09.2025 у розмірі 44308.00 гривень, яка складається із заборгованості із прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 20900 грн 00 коп. та прострочених платежів по процентах в сумі 23408 грн 00 коп.
Вирішення судових витрат.
Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 98,05%, з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 2610 грн 48 коп. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково. 
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за кредитним договором №557500-КС-001 від 15.09.2025 у розмірі 44308 (сорок чотири тисячі триста вісім) гривень 00 копійок, з яких: 20900 (двадцять тисяч дев`ятсот) гривень 00 копійок - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 23408 (двадцять три тисячі чотириста вісім) гривень 00 копійок - сума прострочених платежів по процентах.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» судові витрати в розмірі 2610 (дві тисячі шістсот десять) грн 48 коп.
В задоволенні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 880.00 грн, яка заявлена до стягнення в силу положення ст. 625 ЦК України - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття відповідної постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ, 01133; код ЄДРПОУ 41084239;
відповідач - ОСОБА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя І. О. Опанасюк