Справа №672/1237/25 
Провадження №2/672/46/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2026 року м.Городок
Городоцький районний суд Хмельницької області у складі:
головуючої - судді Пономаренко Л.Е.,
за участю: секретаря судового засідання Моцної М.О., 
представника позивача- ОСОБА_1 , 
представника третьої особи - Єгорової А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Городку Хмельницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Городоцької міської ради,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з13 жовтня 2007 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_3 . У шлюбі у них народилось дві доньки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . До 2020 року вони проживали у м. Хмельницькому, проте весною 2020 року ОСОБА_3 залишила сім"ю, вирішила проживати окремо, виїхала за кopдoн для влаштування свого особистого нового життя без наміру повернутись назад, а він з дітьми вимушений був переїхати проживати у с. Жищинці Хмельницького району Xмельницької області. З того часу доньки перебувають повністю на його утриманні та вихованні без участі матері. Мати матеріальної допомоги дітям не надає та не приймає ніякої участі у їх вихованні. 12 березня 2024 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області шлюб між ними розірвано. З весни 2020 року ОСОБА_3 , як мати дітей не цікавиться дітьми, не виявляє будь-якого бажання приймати участь у їх житті та вихованні, повністю усунулася від участі в догляді, утриманні та вихованні дітей. За даних обставин позивач звернувся до суду з позовом, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей та стягнути аліменти на їх утримання.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що з 2007 року перебував у шлюбі з ОСОБА_3 . Від даного шлюбу у них народилися дві доньки 2008 та 2013 років народження. Після народження молодшої доньки відносини між ними як подружжям почали погіршуватися, виникали конфлікти через складне матеріальне становище. В 2018-19 році дружина вирішила поїхати працювати за кордон, планувала на декілька місяців, а потім в телефонному режимі повідомила, що не збирається повертатися, має намір влаштовувати особисте життя. Коли він зрозумів, що дружина не має намір повертатися, переїхав з дітьми із м.Хмельницький до с.Жищинці, до своєї матері. Поступово дружина повністю самоусунулася від спілкування з дітьми. З початку повномасштабного вторгнення рф в Україну мати не повернулася до дітей, декілька разів кілька років тому тільки дзвонила й питала як вони. Участі в утриманні дітей не приймає.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітніх доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути аліменти на їх утримання в розмірі однієї третини її заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення ними повноліття.
Відповідачка, належним чином, у відповідності до вимог п.2 ч.7, п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзиву не подала. Суд вважає причини неявки відповідача в судове засідання неповажними, визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Представник органу опіки та піклування Городоцької міської ради Єгорова А.І. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути аліменти на їх утримання. На підтвердження своєї позиції надано висновок органу опіки та піклування, затверджений рішенням виконавчого комітету Гоодоцької міської ради Хмельницької області №73/2026 від 20.03.2026. 
Допитана в судовому засіданні 26.02.2026 свідок ОСОБА_6 пояснила, що є матір`ю позивача і бабусею ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В період введення в Україні карантину, невістка подзвонила їй і попросила, щоб онучки пожили в неї, на що вона погодилася. Вона точно пам`ятає, що це було 12 березня 6 років тому, так як діти обрали це щорічним святом. З того часу діти так і залишилися проживати разом з нею та батьком. З вересня вона повела їх у школу. Мати дітьми не займалася, жодного разу їй не телефонувала щоб поцікавитися ними. В 2023 році ОСОБА_3 один раз приїжджала на Новий рік в м.Хмельницький, до дітей в с.Жищинці 31 грудня ввечері приїхала, 1 січня поїхала. Подарунків не привозила. 
Допитана в судовому засіданні 26.02.2026 свідок ОСОБА_9 пояснила, що проживає в с.Жищинці, є сусідкою сім`ї ОСОБА_10 . ОСОБА_11 тому в селі стали проживати ОСОБА_2 разом з доньками. ОСОБА_3 вона не бачила, вона з дітьми не проживає. Дівчатка про маму при ній ніколи згадували, про отримання від неї подарунків не говорили.
Допитана в судовому засіданні 26.02.2026 свідок ОСОБА_12 пояснила, що проживає в с.Жищинці, є сусідкою сім`ї ОСОБА_10 . Бачить, що дітьми займається виключно тато, а бабуся йому допомагає. Мати до дітей не приїжджає. Вона питала в дітей чи вітала їх мати на свята, дні народження, вони відповідали, що ні.
Судом було заслухано позицію самої дитини ОСОБА_13 , яка розповіла, що коли був карантин, мама її з ОСОБА_14 завезла в село Жищинці до бабусі і там вони і залишилися жити. Пам`ятає, що раніше, коли вони жили повною родиною, мати про них турбувалася, а потім почала частіше уходити, залишати їх самих. Тато в цей час часто їздив на заробітки в Польщу. Потім тато повернувся і став жити з ними. Мама все менше з ними спілкувалася, останній раз вони бачилися на новий рік у 2023 році, коли мати приїжджала в Україну в м.Хмельницький і за час перебування в Україні на один день приїжджала до них в гості. З того часу вони не бачилися. В тому році вона закінчили школу, вступила в інший навчальний заклад, але мати її не привітала, ніяк не реагувала на важливі зміни в її житті. Мати не вітає її і з іншими святами, не дарує подарунки, не дзвонить, не цікавиться її життям. Зазначила, що хоче, щоб її мати була позбавлена батьківських прав відносно неї, адже не бачить матері в своєму житті.
Судом було заслухано позицію самої дитини ОСОБА_15 , яка розповіла, що з матір`ю останній раз спілкувалася на Новий рік в 2023 році, коли мати на один день приїхала до них в село. Мати не вітає її зі святами, не дзвонить, не пише, не передає подарунки. Після від`їзду матері в 2023 році деякий час вона намагалася їй писати, дзвонити, але мати не відповідала. Мати їй замінила бабуся. Бажає позбавлення матері батьківських прав відносно неї, так як не відчуває її матір`ю.
Заслухавши пояснення позивача, його представника, пояснення представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 перебував у зареєстрованму шлюбі з ОСОБА_3 з 13 жовтня 2007 року. У шлюбі у них народилось дві доньки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З 2020 року сторони припинили проживати разом, неповнолітні діти залишилися проживати разом з батьком ОСОБА_2 та перебувати на його утриманні та вихованні.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 березня 2024 року шлюб між подружжям розірвано.
Судом достовірно встановлено, що відповідачка з 2023 року до моменту розгляду цієї справи ніяким чином не піклувалась про дітей, не цікавилася їх життям, станом здоров`я, не спілкувалась з доньками, будь-якої участі у вихованні дітей не приймала, не виявляла щодо них батьківського піклування та турботи, свідомо нехтувала своїми обов`язками.
Зазначені обставини підтверджуються комплексом досліджених судом доказів. Усі допитані судом свідки підтвердили факт не прийняття участі матері в житті своїх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
08 квітня 2025 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав ухвалено рішення, яким у задоволені позову відмовлено. Попереджено ОСОБА_3 про необхідність належного виконання батьківських обов`язків та зміни ставлення до виховання відносно неповнолітніх доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Покладено на орган опіки та піклування виконавчого комітету Городоцької міської ради обов`язок контролю стосовно виконання ОСОБА_3 своїх батьківських обов`язків стосовно доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Згідно довідки Жищинецького ліцею Городоцької міської ради Хмельницької області від 08.10.2025 №77 встановлено, що мати ОСОБА_3 контакту з ліцеєм, де вчиться ОСОБА_5 -учениця 7-го класу, не підтримує, із вчителями не спілкується, батько дитини, ОСОБА_2 спілкується з педагогами, цікавиться шкільним життям дитини.
Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2  встановлено, що сім`я проживає у приватному будинку АДРЕСА_1 разом із матір`ю позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Умови проживання задовільні, в будинку наявні речі, необхідні для проживання, сім`я забезпечена продуктами харчування. Для дітей створені належні умови для проживання, всебічного розвитку та виховання дітей. В сім`ї доброзичливі дружні стосунки між батьком та дітьми. В бесіді діти повідомили, що мати матеріально їм не допомагає, останній раз із закордону до них приїздила у 2023 році на новий рік. 
Згідно довідки характеристики виданої Жищинецьким старостинським округом Городоцької міської ради, ОСОБА_2 характеризується з позитивної сторонни.
Згідно довідки характеристики виданої Жищинецьким старостинським округом Городоцької міської ради, встановлено, що ОСОБА_2 дійсно утримує, виховує та здійснює догляд за своїми неповнолітніми донькамиОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати, ОСОБА_3 не виконує своїх материнських обов`язків на протязі багатьох років. В селі вона не зареєстрована і ніколи не проживала, місце її перебування невідоме.
Згідно відомостей з Державної прикордонної служби України ОСОБА_3 12.06.2020 виїхала за кордон, останній раз повернулася 24.12.2022, виїхала за кордон 06.01.2023 і більше не поверталася.
Рішенням № 73/2026 від 20 березня 2026 року Виконавчого комітету Городоцької міської ради Хмельницької області затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У висновку вказано, що діти проживають з батьком ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 участі у вихованні дітей не приймає, не цікавиться життям та здоров`ям дітей, не телефонує донькам, не надає коштів на їх утримання. На засіданні комісії були присутні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які повідомили, що мати їм не телефонує, не пише, жодним чином не цікавиться ними. Останній раз вони бачили маму на Новий рік 2023 року. ОСОБА_3 на засіданні комісії не була присутня, про час та місце проведення засідання була повідомлена належним чином. Комісією також було враховано той факт, що питання позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_3 уже розглядалось на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини (протоколи № 25 від 26.12.2024 та № 1 від 14.01.2025 засідань комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Городоцької міської ради) і рішенням виконавчого комітету Городоцької міської ради від 29.01.2025 року №11/2025 «Про затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав матері відносно дітей» затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_3 відносно дітей: неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім цього комісією прийнято до у ваги те, що Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області, за результатами розгляду справи №686/29507/24, у своєму рішенні від 08.04.2025, відмовляючи у задоволенні позову, попередив ОСОБА_3 про необхідність належного виконання батьківських обов`язків та зміни ставлення до виховання відносно неповнолітніх доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . У цьому ж рішенні судом покладено на орган опіки та піклування виконавчого комітету Городоцької міської ради обов`язок контролю щодо виконання ОСОБА_3 своїх батьківських обов`язків стосовно доньок. За результатами здійснення відповідного контролю органом опіки та піклування лише констатовано факт того, що з моменту ухвалення вищевказаного рішення та станом на день розгляду даного питання під час засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Городоцької міської ради, жодних заходів та дій зі сторони ОСОБА_3 щодо виконання батьківських обов`язків стосовно неповнолітніх доньок ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , вжито не було. 
Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 7 ст. 7 СК України).
Частиною 2 ст. 1 Конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року, ратифікованої Законом України від 03 серпня 2006 року №69-V, визначено, що предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосуються.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.
Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. 
При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України», № 10383/09, § 100, від 16 липня 2015 року).
У § 54, 57, 58 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.
У рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії» (заява № 70879/11) ЄСПЛ зазначив, що якщо батько не підтримує стосунків з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. У цій справі ЄСПЛ звернув увагу на те, що заявник міг і повинен був усвідомлювати, що таке тривале і повне розставання з його сином, зокрема, враховуючи юний вік останнього в той час, коли їх контакт припинився, може призвести лише до значного ослаблення, якщо не повного розриву, зв`язку між ними і відчуження дитини від нього (§ 52). Саме бездіяльність заявника призвела до розриву зв`язків між ним і його сином і підштовхнула результат справи проти нього. Очевидно, що позбавлення заявника батьківських прав не більше ніж анулювало юридичний зв`язок між заявником і його сином. Враховуючи відсутність будь-яких особистих відносин протягом семи років, що передували цьому рішенню, не можна сказати, що воно негативно вплинуло на ці відносини (§ 54). Існуючі сімейні зв`язки між подружжям і дітьми, про яких вони фактично піклуються, зумовлюють захист відповідно до Конвенції. Більш того, якщо минув значний проміжок часу з того моменту, як дитина жила разом зі своїми біологічними батьками, то інтерес цієї дитини в тому, щоб його de facto сімейна ситуація знову не змінилася, може домінувати над інтересами батьків, щоб їх сім`я возз`єдналася (§ 55).
Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України, зокрема, пунктом 2 ч. 1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
В силу пункту 2 ч. 1 ст.164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Сім`я - це важливе середовище формування особистості. В сім`ї нас виховують, формують певні норми і правила поведінки. Саме тут закладаються наші ціннісні орієнтації та певні стилі життя. Любов - найважливіший чинник у формуванні фізичного, емоційного й духовного життя людини. Тепло любові материнського серця необхідне для фізичного та духовного розвитку дитини. Мати створює безпечну та гармонійну атмосферу, у якій дитина може виростати й розкриватися. Вона вчить дитину цінностям, навичкам та моральним принципам, що допомагають дитині стати повноцінним членом суспільства. 
Особливістю справи, що переглядається, є те, що позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав вдруге. У такому разі позивач має надати докази на підтвердження того, що після ухвалення рішення про відмову в позбавленні батьківських прав (яке ґрунтувалося на висновку про те, що позбавлення таких прав є крайнім заходом впливу на відповідача) відповідач не змінив ставлення до виховання дитини, батьківські обов`язки й надалі не виконує. Водночас відповідач має надати докази на підтвердження зміни його ставлення до виконання батьківських обов`язків, існування об`єктивних перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.
Комплекс доказів, наданих позивачем свідчать, що відповідач не змінила свого відношення після першого розгляду справи про позбавлення її батьківських прав. Виходячи з пояснень самих дітей, останній раз вони спілкувалися з матір`ю на Новий рік в 2023 році. З того часу відсутні будь-які докази спілкування матері з дітьми, прояву з її боку інтересу до своїх дітей, до їх життя та розвитку. Відповідач не надала суду доказів зміни свого ставлення до своїх дітей. 
Таким чином, судом встановлено, що відповідачка протягом тривалого часу, систематично, свідомо, без поважних причин не виконувала належним чином і взагалі не виконує на цей час свої батьківські обов`язки по відношенню до дітей, не цікавиться долею дітей протягом тривалого періоду часу, участі у їх вихованні та розвитку не приймає, матеріально не допомагає, тобто контакту не підтримує, що стверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
При розгляді даного спору для суду пріоритетними є забезпечення найкращих інтересів дітей і їх ставлення до подій. ОСОБА_16 та ОСОБА_17 аргументовано висловили свою позицію щодо небажання мати матір`ю ОСОБА_3 .. В такому віці в дітей вже сформована їх особистість і виходячи з їх пояснень, ця позиція ґрунтується на не сприйнятті її матір`ю. Тому суд вважає, що позбавлення батьківських прав - це спосіб захисту прав і інтересів дітей, направлений на позитивний результат у їх долі, а тому приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.
Окрім цього, суд приходить до висновку про задоволення вимоги про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей. 
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дітей.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 протягом тривалого часу не здійснювала своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не приділяла їм належної уваги, не здійснювала догляд за ними, не забезпечувала усім необхідним для задоволення їх потреб, не відвідувала навчальний заклад, де вчилися діти, проживає окремо від дітей, не цікавиться їх життям, тобто свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.
Таким чином, із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_16 та доньки ОСОБА_18 підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/3 частини доходів її заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 1211,20 грн.
Крім того, оскільки позивач за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору у відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, тому з відповідачки на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 280-282, 354 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги задовольнити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 позбавити батьківських прав відносно її неповнолітніх доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь  ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 06 листопада 2025 року і до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.Після цього продовжувати стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення нею повноліття.
Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Роз`яснити, що мати, позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Городоцького районного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Представник позивача: ОСОБА_1 , місце знаходження: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .
Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Городоцької міської ради Хмельницької області, ЄДРПОУ 38823893, місце знаходження: вул.Грушевського, буд.53, м.Городок, Хмельницька область, 32000.

Суддя Л.Е.Пономаренко