Справа № 592/17392/25
Провадження № 2/591/1660/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2026 року 

Зарічний районний суд м. Суми в складі: 
головуючого судді Ніколаєнко О.О., 
за участю секретаря судового засідання Митник Ю.А.,
відповідача ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу №592/17392/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ : 

У жовтні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що 13.10.2023 відповідач уклав з ТОВ «Авентус Україна» кредитний договір, за яким отримав кредит в сумі 5 000 грн. строком на 360 днів. Кредитодавець свої зобов`язання виконав в повному обсязі, перерахувавши на картку відповідача кошти. Відповідач умови договору не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 24 999,5 грн., у тому числі 5 000 грн. - тіло, 6766 грн. - проценти, 13 233,50 грн. - проценти за 133 календарні дні. В подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено до позивача. 
Просить стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 24999,5 грн.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. 
Ухвалою від 20.11.2025 відкрито спрощене провадження у справі. 29.01.2026 ухвалене заочне рішення. Ухвалою від 22.04.2026 скасоване заочне рішення, яке постановлене у справі, призначено справу до судового розгляду. 
В судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяви та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.
У судовому засіданні відповідач частково визнав позовв. Зазначив, що не заперечує обов`язку повернути тіло кредиту. Що стосується стягнення відсотків, штрафу та витрат на правничу допомогу, зазначив, що вони є надмірними та просив ці суми зменшити. 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 13.10.2023 відповідачем укладено з ТОВ «Авентус Україна» договір № 7164445 про надання споживчого кредиту в розмірі 5000 грн., строком на 360 днів за стандартною процентною ставкою 1,99% та зниженою процентною ставкою 1,88% на день. 
Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Додатком до договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту, відповідно до якої загальна вартість кредиту становить 40 790,15, у тому числі 5 000,00 - тіло, 35 790,15 - відсотки. 
13.10.2023 ТО «Універсальні платіжні рішення» здійснено грошовий переказ на картку, зазначену в кредитному договорі, на суму 5000 грн. , що підтверджується копією повідомлення товариства. 
Відповідно до розрахунків заборгованості за договором № 7076632 у періоді з 13.10.2023 по 20.12.2023 відсотки за користування кредитом нараховувались щоденно у розмірі 99,50 грн. , тобто в розмірі 1,99% на день. У періоді з 21.12.2023 по 26.05.2024 відсотки не нараховувались. Загальна сума заборгованості за цей період склала 11766,00 грн, у тому числі 5 000 грн. – тіло, 6466,00 грн. – відсотки (а.с. 52-53).
Між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» 27.05.2024 укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право вимоги грошових коштів за договорами 
Відповідно до витягу з Реєстру боржників позивач набув права грошової вимоги до відповідача за договором №7164445 на суму 5 000,00 - тіло, 6 766,00 - відсотки, загалом - 11 766 грн. . 
Відповідно до розрахунку заборгованості у періоді з 28.05.2024 по 07.10.2024 (після відступлення права вимоги) на суму заборгованості щоденно нараховувались відсотки у розмірі 99,50 грн. щоденно, що становить 1,99% від тіла кредиту . За вказаний період нараховані відсотки у розмірі 13233,50 грн. (а.с. 54)
З наданих розрахунків вбачається, що відповідач не здійснював оплат за кредитом. 
Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.
Відповідачем не заперечується, що він отримав кредит та після закінчення стоку кредитування не повернув кошти. Відтак, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту. 
Відносно розміру нарахованих відсотків суд зазначає таке. 
Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Положення частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводяться в дію поетапно.
Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Передбачений п. 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5%, 120 днів 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч. 2 розділу II Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Перехідні положення закону застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому, Перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами Прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Тобто вказаними положеннями закону визначено випадки, в яких можливе застосування збільшеної процентної ставки, а саме стосовно договорів, які були укладені до набрання чинності закону та якщо строк дії таких договорів продовжено вже після набрання ним чинності, що і становитиме в такому випадку перехідний період, протягом якого законодавець визначив вищезазначені процентні ставки.

Умовами укладеного з відповідачем кредитного договору на період 360 днів користування кредитом передбачена стандартна процентна ставка в розмірі 1,99 % за кожен день користування кредитом.
Враховуючи законодавче обмеження з 24.12.2023 розміру відсоткової ставки, підлягає перерахуванню розмір нарахованих позивачем процентів за користування відповідачем кредитними коштами.
Отже, максимальний розмір денної процентної ставки не повинен перевищувати:
із 24 грудня 2023 року по 22 квітня 2024 року включно - 2,5 %;
із 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року - 1,5 %;
із 21 серпня 2024 року - 1%.
За перший період (з 13.10.2023 по 20.12.2023) договірна ставка 1,99% на день була правомірною. В межах заявлених позовних вимог за цей період підлягає стягненню заявлена сума відсотків у розмірі 6 766,00 грн.
За другий період (з 28.05.2024 по 07.10.2024 - 133 дні) позивачем безпідставно нараховано відсотки за ставкою 1,99% на день, оскільки в цей час уже діяли граничні обмеження денної ставки. Відтак, розрахунок за цей період проводиться судом за встановленими законом максимальними ставками:
З 28.05.2024 по 20.08.2024 (85 днів) - за ставкою 1,5% на день від тіла кредиту (75,00 грн щоденно) сума відсотків має становити 6375,00 грн.
З 21.08.2024 по 07.10.2024 (48 днів) - за ставкою 1% на день від тіла кредиту (50,00 грн щоденно):
сума кредиту має становити 2400,00 грн.
Загальна сума правомірних відсотків за другий період становить 8 775,00 грн 
Таким чином, усього стягненню з відповідача підлягає заборгованість за тілом у розмірі 5 000 грн. та відсотками в розмірі 15 541,00 грн (6766,00 + 8775,00). 
У іншій частині вимог слід відмовити. 
На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи часткове (на 82,16%) задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1990,06 грн.
Відносно заявленого клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.
При зверненні з позовом у позовній заяві позивачем було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн. 
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Статтею 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги, копію заявки на виконання доручення до договору на правову допомогу стосовно надання правової допомоги в межах даної цивільної справи, рахунок на оплату на суму 10 000 грн., акт прийому – передачі наданих послуг на суму 10 000 грн.
Відповідачем заявлено клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу. 
З урахуванням складності справи та обсягом фактично виконаної адвокатом роботи, враховуючи часткове задоволення позову та наявність клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, суд вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп. є очевидно завищеними. Суд вважає, що необхідною і достатньою сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, є 1500 грн.

Щодо вимог позивача про застосування приписів ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України та зобов`язання органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до ст. 625 ЦПК України, суд зазначає наступне.
За змістом ч. 10, 11 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу.
Тобто, при ухваленні рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Однак, це є правом суду, а не обов`язком, та має вирішуватись з урахуванням обставин конкретної справи.
Так, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також п.18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли у жовтні 2023 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який діє і на даний час. У цей час інфляційні втратии та 3% річних не нараховуються відповідно до наведеної вище норми. Отже, вимоги позивача про здійснення нараховування органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення в порядку ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України інфляційних втрат та 3% річних, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та стягнення отриманих сум інфляційних втрат і 3% річних, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України , суд,- 

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором №7164445 в загальному розмірі 20 541,00 грн. (5 000 – тіло, 15541 грн. – відсотки), судовий збір у розмірі 1990,06 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн.
У іншій частині вимог відмовити у зв`язку з необгрунтованістю.
Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня, буд.15, офіс 118/2, код ЄДРПОУ: 44559822.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання (ВПО) : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст рішення складений 08 червня 2026 року.

Суддя    О.О. Ніколаєнко