ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/851/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Присяжнюка О.О. 
при секретарі судового засідання Божко Є.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 	
до 	1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Оксаліт" (61001, м. Харків, проспект Московський, буд.109),  2. Департаменту реєстрації Харківської міської ради (61003, м. Харків, Павлівський майдан, буд. 4) 	
про 	визнання трудових відносин припиненими та зобов`язання вчинити реєстраційні дії 	
за участю представників:
позивача - Цуканова В.В. (ордер серія ВМ № 1079586 від 13.03.2026),
першого відповідача - не з`явився,
другого відповідача - Дідук А.О. (в порядку самопредставництва)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оксаліт", Департаменту реєстрації Харківської міської ради, в якій просить суд:
1. Визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОКСАЛІТ» (ідентифікаційний код юридичної особи 37283479) з 14 лютого 2026 року за власним бажанням;
2. Зобов`язати Департамент реєстрації Харківської міської ради вчинити реєстраційні дії, щодо виключення відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), як про керівника юридичної особи ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОКСАЛІТ» (ідентифікаційний код юридичної особи за ЄДРПОУ 37283479) з 14 лютого 2026 року та як про голову комісії з припинення ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОКСАЛІТ» (ідентифікаційний код юридичної особи за ЄДРПОУ 37283479).
3. Судові витрати покласти на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОКСАЛІТ» (Ідентифікаційний код юридичної особи 37283479).
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/851/26. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Почато підготовче провадження і призначено підготовче засідання 14 квітня 2026 року о 12:00.
01.04.2026 від представника Департаменту реєстрації Харківської міської ради через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву (вх.№ 7760/26), в якому відповідач просить у задоволенні позовних вимог до Департаменту реєстрації Харківської міської ради відмовити. 
Департамент реєстрації Харківської міської ради зазначає, що судове рішення, що набрало законної сили та тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, зокрема, про визнання трудових правовідносин припиненими та виключення відомостей про керівника юридичної особи та про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи з Єдиного державного реєстру, є підставою для проведення відповідної державної реєстрації зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі про юридичну особу будь-яким державним реєстратором в межах України в силу повноважень, визначених законодавством. Крім того, нормами Закону визначена множинність суб`єктів, які мають повноваження на проведення реєстраційних дій. 
Заявлена позивачем вимога про зобов`язання державного реєстратора вчинити реєстраційні дії, на переконання відповідача, є передчасним та неналежним способом захисту права позивача, оскільки задоволення зазначеної позовної вимоги за відсутності факту прийняття державним реєстратором незаконного рішення щодо відмови у вчиненні таких дій буде втручанням в його дискреційні повноваження. Позивач не вказав якими саме рішеннями дією чи бездіяльністю Департаменту реєстрації порушено право позивача. Матеріали справи свідчать та позивач не заперечує та не спростовує того факту, що останній не звертався до Департаменту реєстрації Харківської міської ради із заявою щодо внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а також не отримав відмову у вчиненні реєстраційних дій. Матеріали справи не містять доказів, які підтверджують, що права та інтереси позивача були порушені чи невизнані саме Департаментом реєстрації Харківської міської ради. 
У підготовчому засіданні 14.04.2026 постановлено ухвалу, яку внесено до протоколу підготовчого засідання, про відкладення підготовчого засідання на 06.05.2026 на 12:00.
В порядку ст. 120-121 Господарського процесуального кодексу України сторони повідомлені про наступне підготовче засідання ухвалами від 14.04.2026.
06.05.2026 від представника ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення (вх.№ 10767/26).
У підготовчому засіданні 06.05.2026 постановлено ухвалу, яку внесено до протоколу підготовчого засідання, про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 27 травня 2026 року на 11:00.
В порядку ст. 120-121 Господарського процесуального кодексу України сторони повідомлені про наступне судове засідання ухвалами від 06.05.2026.
У судовому засіданні 27.05.2026 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити понов у повному обсязі, судові витрати покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Оксаліт".
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Оксаліт" у судове засідання 27.05.2026 не з`явився. 
Присутній у судовому засіданні 27.05.2026 представник Департаменту реєстрації Харківської міської ради просив відмовити у задоволенні позовних вимог до Департаменту реєстрації Харківської міської ради з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. 
Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Копії ухвал суду направлялись Товариству з обмеженою відповідальністю "Оксаліт" засобами поштового зв`язку на адресу, зазначену у позовній заяві, що кореспондується із даними, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та повернулись до суду без вручення з відмітками пошти "адресат відсутній".
Верховний Суд у постанові від 22.10.2024 у справі №910/18480/20 дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДРПОУ прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 25.06.2018 у справі №904/9904/17, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 30.03.2023 у справі №910/2654/22.
Беручи до уваги конкретні обставини справи, вимоги процесуального законодавства та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку - суду (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, у постановах Верховного Суду від 14.06.2024 у справі №910/8002/23, від 11.06.2024 у справі №922/1988/23).
Судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Отже, суд належним чином виконав вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо направлення процесуальних документів учасникам справи та здійснив всі необхідні дії з метою належного їх повідомлення про розгляд справи; відповідач визнається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи.
Разом з цим, Товариство з обмеженою відповідальністю "Оксаліт" наданими відповідачу процесуальними правами не скористалося; у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк відзив на позовну заяву до суду не подало.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, заяв та клопотань від нього не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.
У судовому засіданні 27.05.2026 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Оксаліт" є юридичною особою, зареєстрованою 30.09.2010, номер запису в реєстрі 16321020000007997, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 
Відповідно до п. 1.2 Статуту Товариства учасниками Товариства є:
- ФОРКАС ЛІМІТЕД (FORСAS LIMITED), (Беліз), зареєстрована 08.04.2011р., реєстраційний № 103,883, місцезнаходження: Сьют 102, Граунд Флор, Блейк Білдінг, Корнер Ейр енд Хьюстон Стріте, Беліз Сіті, Беліз;
- ГРАНДОС ЕНТЕРПРАЙЗЕС ЛТД (GRANDOS ENTERPRISES LTD), (Сент-Кіттс і Невіс), зареєстрована 18.09.2003 р. під №С 24170, місцезнаходження: Дейлі Білдінг, Принц Вілліам Стріт, Чарлстаун, Невіс, Вест-Індія;
- ХІЛЛФОРД CЕPBICE3 ЛТД. (HILLFORD SERVICES LTD.), (Беліз), зареєстрована 13.01.2010 р. під №90,087, місцезнаходження: Сьют 102, Граунд Флор, Блейк Білдінг, Корнер Ейр енд Хьюстон Стріте, Беліз Сіті, Беліз;
- КРЕОНТАС КОММЕРШІАЛ ЛТД (KREONTAS COMMERCIAL LTD), (Віргінські острови, Британські), зареєстрована 05.12.2001р., реєстраційний №472111, місцезнаходження: Крейгмюір Чамберс, П.С. 71, Роуд Таун, Тортола, Британські Віргінські Острови;
- НОМБЕРІЯ ДІВЕЛОПМЕНТ ЛТД (NOMBARІA DEVELOPMENT LTD), (Кіпр), зареєстрована 22.02.2011 р. в офісі Реєстратора Компаній, Свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_2 місцезнаходження: Арх. Макаріу III, 155, ПРОТЕАС ХАУЗ, 5-й поверх, П.С. 3026, Лімассол, Кіпр;
- НУЛТОН КЕПІТАЛ ІНК. (NULTON CAPITAL INC.), (Віргінські Острови, Британські), зареєстрована на території Британських Віргінських островів, Свідоцтво про реєстрацію №625051 від 17.11.2004р., місцезнаходження: Вантерпул Плаза, П.С. 873, Вікхемз Кей 1, Роуд Таун Тортола, Британські Віргінські Острови;
- ОКТАМАР ЛІМІТЕД (OCTAMAR LIMITED), (Беліз), зареєстрована 08.04.2011р., реєстраційний №103,882, місцезнаходження: Сьют 102, Граунд Флор, Блейк Білдінг, Корнер Ейр енд Хьюстон Стріте, Беліз Сіті, Беліз;
- СІЛВЕРДЕЙЛ ОВЕРСІЗ ЛТД. (SILVERDALE OVERSEAS LTD.), (Беліз), свідоцтво про реєстрацію №90,084 від 13.01.2010р., місцезнаходження: Сьют 102, Граунд Флор, Блейк Білдінг Корнер Ейр енд Хьюстон Стріте, Беліз Сіті, Беліз;
- СОЛАР ЛІМІТЕД (SOLAR LIMITED), Беліз, зареєстрована 08.04.2011р. під №103,880, зареєстрована адреса: Сьют 102, Граунд Флор, Блейк Білдінг, Корнер Ейр енд Хьюстон Стріте, Беліз Сіті, Беліз; 
- ТРАНССІА ТРЕЙДІНГ ЛІМІТЕД (TRANSSEA TRADING LIMITED), (Віргінські острови, Британські), зареєстрована 13.10.2008 р., реєстраційний №1506795, місцезнаходження: Крейгмюір Чамберс, Роуд Таун, Тортола, Британські Віргінські Острови;
- ТРАНССАЛФ ЛІМІТЕД (TRANSSULPH LIMITED), (Віргінські острови, Британські), зареєстрована 13.10.2008р., реєстраційний №1506836, місцезнаходження: Крейгмюір Чамберс, Роуд Таун, Тортола, Британські Віргінські Острови. 
Метою діяльності Товариства є одержання законного прибутку, задоволення суспільних потреб в його продукції, роботах, послугах і реалізація на підставі одержаного прибутку соціальних та економічних інтересів Учасників Товариства (пункт 2.1 Статуту).
Пункт 7.1 Статуту встановлює, що вищим органом Товариства є Загальні збори Учасників Товариства, які складаються з Учасників Товариства або призначених ними представників. 
Згідно з п. 7.3 Статуту Загальні збори Учасників Товариства приймають рішення на своїх засіданнях. 
До виключної компетенції Загальних Зборів Учасників відповідно до п. 7.4 Статуту належить, зокрема, обрання (призначення) і відкликання (звільнення) Директора Товариства, визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення ревізійної комісії та визначення повноважень її членів. Таке рішення за приписами п. 7.5 Статуту приймається простою більшістю голосів від числа присутніх учасників. 
Загальні збори учасників Товариства скликаються Головою Товариства. Чергові Загальні зоори учасників Товариства скликаються не рідше ніж двічі на рік. Позачергові збори учасників скликаються, якщо цього вимагають інтереси Товариства в цілому, в разі неплатоспроможності Товариства, а також якщо виникає загроза значного зменшення Статутного капіталу. Загальні Збори Учасників мають скликатися також за вимогою виконавчого органу. Учасники Товариства, що володіють в сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових зборів Учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності Товариства. Якщо протягом 25 днів Голова Товариства не виконав цю вимогу, вони мають право на самостійне скликання Загальних зборів Учасників.
Про проведення загальних зборів Товариства учасники повідомляються шляхом направлення кожному учаснику письмового повідомлення поштою, електронними засобами зв`язку (факс, електронна пошта) або особисто під розписку учасника (керівного органу учасника або повноважного представника учасника) із зазначенням часу і місця проведення, порядку денного Загальних Зборів. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з Учасників Товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку загальних зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам Товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного Загальних зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на Загальних зборах.
Згідно зі статтею 8 Статуту виконавчим органом Товариства є одноособовий орган - Директор, який здійснює поточне керівництво діяльністю Товариства. Директор вирішує усі питання діяльності Товариства, крім тих, що належать до компетенції Загальних зборів Учасників. Загальні збори Учасників можуть прийняти рішення про передання частини прав, що їм належить, до компетенції Директора. Директор підзвітний Загальним зборам Учасників і організує виконання їх рішень. Директор не може бути одночасно головою Загальних зборів Учасників Товариства. Директор обирається (призначається) на посаду Загальними Зборами Учасників Товариства. Він може бути достроково відкликаний (звільнений) Загальними зборами Учасників з цієї посади. Директор може бути усунений від виконання своїх обов`язків за рішенням Голови Товариства або Загальних Зборів Учасників Товариства. У разі усунення Директора Товариства від виконання обов`язків орган Товариства, що прийняв таке рішення, призначає тимчасово виконуючого обов`язки Директора Товариства, який Діє до прийняття відповідного рішення Загальними Зборами Учасників Товариства. Тимчасово виконуючому обов`язки Директора Товариства надаються всі повноваження Директора, передбачені Статутом Товариства. 
ОСОБА_1 приступила до виконання обов`язків директора ТОВ «ОКСАЛІТ» з 15.07.2014 року на підставі протоколу №09 від 14.07.2014 року.
Позивач повідомляє, що у липні-серпні 2008 року учасники ТОВ «ОКСАЛІТ» вирішили припинити діяльність Товариства шляхом його ліквідації. 08.08.2016 року ОСОБА_1 стало відомо про запис про рішення засновників (учасників) юридичної особи щодо припинення ТОВ «ОКСАЛІТ» в результаті його ліквідації. Інформація про рішення та запис про припинення юридичної особи підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.09.2025 (за кодом доступу 380584160757), до державного реєстру було внесено запис про: «рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, 08.08.2016 15:12:02, 14801100021066944, ОСОБА_2 , Комунальне підприємство «Реєстраційний центр «Коммунітас» Дніпропетровського району Чумаківської сільської ради У зв`язку з внесенням запису до Єдиного державного реєстру про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації 08.08.2016, ОСОБА_1 була звільнена з посади директора, припинила будь-які трудові відносини з ТОВ «ОКСАЛІТ», які фактично не поновлювались по теперішній час.
У 2025 році при спробі приступити до державної служби ОСОБА_1 стало відомо, що в Єдиному державному реєстрі міститься інформації про ОСОБА_1 як керівника ТОВ «ОКСАЛІТ» та голову комісії з припинення ТОВ «ОКСАЛІТ». Одночасно, ОСОБА_1 наголошує, що на виконання нею повноважень/функцій голови комісії з припинення ТОВ «ОКСАЛІТ» ОСОБА_1 ніколи згоди не давала, такої розмови ніколи не було, відповідних документів для ознайомлення їй не надавали, до виконання повноважень голови комісії припинення ТОВ «ОКСАЛІТ» ОСОБА_1 ніколи не приступала. 
Про період трудових відносин ОСОБА_1 з ТОВ «ОКСАЛІТ» в період з 15.07.2014 по 08.08.2016 року свідчить, зокрема, інформація, викладена в довідках, виданих Пенсійним фондом України з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за Формою ОК-5 Формою ОК-7.
Згідно оголошень та повідомлень, розміщених на сайті Верховного суду України, номер публікації 40255, Дата публікації на сайті ВГСУ 10.02.2017, ліквідатором ТОВ «ОКСАЛІТ» призначена Бакрадзе Катерина Андріївна
Постановою Господарського суду Харківської області від 10.02.2017 ТОВ "Оксаліт" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Зобов`язано ліквідатора в строк до 10.02.2018 року виконати ліквідаційну процедуру, надати суду звіт про виконану роботу, всі докази, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури.
12 вересня 2018 року ухвалою Господарського суду Харківської області у справі № 922/4607/16 закрито провадження у справі № 922/4607/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Оксаліт".
Разом з тим, як зазначає позивач, на теперішній час згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, серед іншого, в реєстрі містяться наступні дані стосовно ТОВ "ОКСАЛІТ": 
Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи:
ОСОБА_3 , 15.07.2014, керівник
ОСОБА_1 - голова комісії з припинення
22 листопада 2025 року Бережна О.М. звернулась до всіх учасників ТОВ «ОКСАЛІТ» із письмовою заявою, якою просила: визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю «ОКСАЛІТ» та звільнити ОСОБА_1 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКСАЛІТ» за власним бажанням згідно ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України з 14 лютого 2026 року.
Вказана заява була направлена кожному учаснику ТОВ «ОКСАЛІТ» та на адресу ТОВ «ОКСАЛІТ» разом з повідомленням про скликання загальних зборів ТОВ«ОКСАЛІТ».
Як свідчать матеріали справи, повідомлення про скликання загальних зборів ТОВ «ОКСАЛІТ» та заява про звільнення з посади директора товариства були відправлені засобами поштового зв`язку міжнародним листом на адресу кожного з учасників та електронною поштою на електронні адреси учасників, за якими здійснювалось листування з ними раніше.
Повідомленням про скликання загальних зборів ТОВ «ОКСАЛІТ» учасників було поінформовано, що збори ТОВ «ОКСАЛІТ» відбудуться 31 січня 2026 року об 11:00 за адресою: Україна, 61001, Харківська обл., місто Харків, ПРОСПЕКТ МОСКОВСЬКИЙ, будинок 109. 
Повідомлялось про наступний порядок денний загальних зборів ТОВ «ОКСАЛІТ» 31 січня 2026 року: 
1. Прийняття рішення про скасування рішення щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, поновлення господарської діяльності ТОВ «ОКСАЛІТ».
2. Визнання припиненими трудових відносин ОСОБА_1 з товариством з обмеженою відповідальністю «ОКСАЛІТ» та звільнення директора ТОВ «ОКСАЛІТ» ОСОБА_1 згідно її заяви.
3. Звернення до уповноваженої особи (органу) з заявою про внесення запису про зміну до відомостей про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКСАЛІТ» код 37283479, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, шляхом виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань з розділу: «Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо» запису про ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) як керівника ТОВ «ОКСАЛІТ».
4. Призначення на посаду директора особи, кандидатуру якої запропонують учасники ТОВ «ОКСАЛІТ».
5. Приведення у відповідність до норм чинного законодавства статуту ТОВ «ОКСАЛІТ».
6. Приведення у відповідність назви проспекту ТОВ «ОКСАЛІТ» у зв`язку зі зміною назв топонімів.
7. Внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відомостей про структуру власностіТОВ «ОКСАЛІТ».
8. Внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформації про кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи ТОВ «ОКСАЛІТ»: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), країна громадянства, місце проживання, тип бенефіціарного володіння, відсоток частки статутного капіталу або відсоток права голосу, інший характер та міра впливу, або інформація про відсутність кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи ТОВ «ОКСАЛІТ».
9. Уповноваження осіб на звернення до державного реєстратора для внесення змін в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань;
В разі необхідності пропонувалось отримати додаткову інформація за номером телефону +38 095 442 2998 та/або електронною поштою: ІНФОРМАЦІЯ_1 
Позивач зазначає, що Загальні збори Учасників ТОВ «ОКСАЛІТ», призначені на 31 січня 2026 року об 11:00, не відбулись через неявку всіх учасників ТОВ «ОКСАЛІТ» та/або їх представників, що зафіксовано Актом від 31 січня 2026 року, складеним ОСОБА_1 , де також зазначається про відсутність будь-якої додаткової інформації про можливість/не можливість з`явитись на збори.
Позивач наголошує на тому, що у зв`язку з неявкою учасників ТОВ «ОКСАЛІТ» на загальні збори ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати передбачене частиною першою статті 38 КЗпП України право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. ОСОБА_1 вважає, що загальні Збори учасників Товариства порушили право її право на працю, а саме право на припинення трудових відносин, як його невід`ємну складову частину. 
25 червня 2025 ОСОБА_1 повідомила Головне управління ДПС у Харківській області, Харківську державну податкову інспекцію про припинення трудових відносин між ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОКСАЛІТ» (Ідентифікаційний код юридичної особи 37283479) з 14 лютого 2026 року.
Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Статтею 16 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.
Так, для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її думку, порушує її права й охоронювані законом інтереси (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №910/7164/19).
Згідно зі статтею 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.
Частиною першою статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" унормовано, що загальні збори учасників є вищим органом товариства.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства, крім питань, віднесених до виключної компетенції інших органів товариства законом або статутом товариства.
До компетенції загальних зборів учасників належать, зокрема, обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (ч. 2 ст. 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").
Питання, віднесені законом до компетенції вищого органу товариства, не можуть бути віднесені до компетенції інших органів товариства.
Відповідно до частин першої, другої статті 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. 
Відповідно до частин першої - третьої статті 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.
Якщо статутом товариства з обмеженою відповідальністю питання звільнення директора віднесено до компетенції загальних зборів, то він не має повноважень вирішувати самостійно питання про своє звільнення. Такий висновок зробив Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 19 січня 2022 року у справі № 911/719/21.
Водночас, у випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 758/1861/18.
Відповідно до ст. 39 Закону № 2275-VIII виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства (ч. 1). До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення) (ч. 2). Виконавчий орган товариства підзвітний загальним зборам учасників і наглядовій раді товариства (у разі утворення) та організовує виконання їхніх рішень (ч. 3). Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва (ч. 4). Статутом може бути встановлено, що виконавчий орган товариства є колегіальним, та визначено його кількісний склад. Назвою колегіального виконавчого органу є "дирекція", а його голови - "генеральний директор", якщо статутом не передбачені інші назви (ч. 5). Обрання членів колегіального виконавчого органу та його голови здійснюється голосуванням щодо кожного кандидата окремо, якщо статутом не передбачено обрання членів виконавчого органу та його голови списком, кумулятивним голосуванням чи в іншому порядку (ч. 6). Для прийняття рішень з питань, які віднесені до компетенції виконавчого органу, але виходять за межі звичайної щоденної діяльності товариства, голова колегіального виконавчого органу зобов`язаний скликати засідання виконавчого органу. Статутом товариства можуть встановлюватися обмеження щодо суми, типу, предмета правочинів, для прийняття рішення щодо яких голова колегіального виконавчого органу має скликати засідання виконавчого органу товариства. Порушення вимог цієї частини головою виконавчого органу є підставою для розірвання з ним цивільно-правового або трудового договору (контракту) (ч. 7). Рішення колегіального виконавчого органу приймаються більшістю голосів усіх його членів. Статут товариства може містити перелік питань, прийняття рішення щодо яких вимагатиме більшої кількості голосів (ч. 8). Фізична особа, яка є членом колегіального виконавчого органу товариства або діє як одноосібний виконавчий орган, не може бути членом наглядової ради цього товариства (ч. 9). Одноосібний виконавчий орган товариства або голова колегіального виконавчого органу товариства може діяти від імені товариства без довіреності. Статут товариства може передбачати можливість кожного або окремих членів колегіального виконавчого органу діяти від імені товариства без довіреності або можливість усіх чи окремих членів виконавчого органу вчиняти дії від імені товариства без довіреності виключно разом. Якщо член виконавчого органу на час своєї відсутності призначив тимчасового виконувача обов`язків, такий член виконавчого органу несе солідарну відповідальність перед товариством разом із призначеною ним особою (ч. 10). Член колегіального виконавчого органу товариства не може передавати свій голос іншим особам (ч. 11). З одноосібним виконавчим органом та кожним членом колегіального виконавчого органу укладається цивільно-правовий або трудовий договір (контракт). Договір (контракт), що укладається з одноосібним виконавчим органом та членом колегіального виконавчого органу, від імені товариства підписує особа, уповноважена на таке підписання загальними зборами учасників (ч. 12). Повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу (ч. 13). У випадках і на умовах, передбачених законом, повноваження виконавчого органу товариства може виконувати юридична особа, зареєстрована відповідно до законодавства України (особа, яка здійснює функції управління) (ч. 14).
Аналіз норм Закону № 2275-VIII дозволяє дійти висновку про те, що договір, про який ідеться в ч. 12 ст. 39 цього Закону, є цивільно-правовим або трудовим договором (контрактом).
Відтак, чинна редакція Закону № 2275-VIII встановлює обрання особи виконавчим органом товариства або до складу цього органу в межах відносин з управління товариством і окремо передбачає укладення цивільно-правового або трудового договору.
Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у постанові від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20.
Отже, за загальним правилом, створення (обрання) виконавчого органу товариства відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства (ч. 1 ст. 99 ЦК України, п. 7 ч. 2 ст. 30 Закону № 2275-VIII) або в окремих випадках наглядової ради товариства (ч. 2 ст. 38 Закону № 2275-VIII). Це рішення породжує між особами, яких воно стосується, корпоративні відносини, у яких обрана особа наділяється повноваженнями з управління.
Ці корпоративні відносини також є підставою для виникнення відносин представництва товариства перед третіми особами, а також трудових відносин, що регулюються законодавством про працю, та виникають у зв`язку з укладенням в установленому порядку (частина дванадцята статті 39 Закону № 2275-VIII) з одноосібним виконавчим органом (членом колегіального виконавчого органу) трудового договору (контракту).
Такий трудовий договір (контракт) може визначати окремі аспекти діяльності одноосібного виконавчого органу (члена колегіального виконавчого органу) як працівника товариства, зокрема: строк здійснення ним повноважень; права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальну); умови матеріального забезпечення; умови звільнення з посади (у тому числі дострокового).
Судом в рамках справи установлено, що ОСОБА_1 була призначена на посаду директора ТОВ "Оксаліт" протоколом Загальних зборів учасників №09 від 14.07.2014. Загальні збори учасників товариства не встановили обставин укладення з ОСОБА_1 трудового договору (контракту) в порядку, передбаченому ч. 12 ст. 39 Закону № 2275-VIII.
Учасники справи не повідомили суд про існування таких обставин та не надали відповідних доказів до матеріалів справи.
Оскільки сторони не надали суду трудового договору (контракту), укладеного між ТОВ "Оксаліт" та ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про те, що між позивачем та Товариством не виникав спір стосовно припинення такого правочину.
Відтак, суд вважає невірними висновки та доводи позивача у цій справі про необхідність застосування у спірних правовідносинах норм КЗпП України, зокрема статті 38 цього Кодексу, яка визначає порядок розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника.
Водночас, в обох випадках коли особу обрано до складу виконавчого органу (між товариством та особою встановлені відносини управління товариством) та укладено трудовий договір (встановлені трудові відносини) і коли існують тільки відносини з управління товариством без укладення трудового договору саме відносини з управління товариством, у яких директору надані відповідні повноваження, за здійснення яких він несе встановлену законом відповідальність (що виникли в даному випадку між сторонами у цій справі), становлять основу відносин між товариством та цією особою.
Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20.
Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20 зазначила, що (дослівно):
«… 8.20. При цьому Велика Палата Верховного Суду враховує, що позовні вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, або про звільнення, або про припинення трудових правовідносин та / або правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.
8.21. Цими висновками Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків Верховного Суду про застосування в подібних правовідносинах положень законодавства про працю, зокрема, статті 38 КЗпП України, викладених у постановах від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18, від 17.03.2021 у справі № 761/40378/18 та від 19.01.2022 у справі № 911/719/21, зокрема, в частині тверджень про те, що відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор), як і будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні, а також про те, що визначальним при вирішенні справ цієї категорії є не перевірка дотримання керівником юридичної особи порядку скликання загальних зборів учасників товариства, а волевиявлення працівника на звільнення з роботи та дотримання ним процедури звільнення, передбаченої частиною першою статті 38 КЗпП України.
Необхідність такого відступу зумовлена тим, що у справах № 761/40378/18, № 758/1861/18 та № 911/719/21 Верховний Суд застосував норми законодавства про працю та поклав їх в основу своїх висновків, зроблених у спорах за позовами директорів, які були обрані рішеннями загальних зборів учасників, за відсутності встановлених судами обставин укладення з ними трудових договорів (контрактів), що суперечить викладеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду. …».
Як вже зазначалось судом, частиною 13 ст. 39 Закону № 2275-VIII передбачено, що повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.
При цьому, слід враховувати, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону № 2275-VIII, рішення загальних зборів учасників товариства про обрання та припинення повноважень членів наглядової ради та виконавчого органу не можуть прийматись шляхом опитування.
Частиною 1 ст. 31 Закону № 2275-VIII унормовано, що загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також: з ініціативи виконавчого органу товариства; на вимогу наглядової ради або ради директорів товариства; на вимогу учасника або учасників товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства.
Порядок скликання загальних зборів учасників товариства визначено ст. 32 Закону № 2275-VIII, частина перша якої передбачає, що загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників.
Відповідно до положення частин 2-5 та 11 ст. 32 Закону № 2275-VIII, виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства (ч. 2). Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства (ч. 3). Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення (ч. 4). У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін (ч. 5). Виконавчий орган товариства зобов`язаний надати учасникам товариства можливість ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного на загальних зборах учасників. Виконавчий орган товариства забезпечує належні умови для ознайомлення з такими документами та інформацією за місцезнаходженням товариства у робочий час, якщо інший порядок не передбачений статутом товариства (ч. 11).
Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 , як директор та одноосібний виконавчий орган товариства (в розумінні положень Статуту), для припинення своїх повноважень як одноосібного виконавчого органу за своєю ініціативою мала скликати загальні збори учасників Товариства (п. 1 ч. 1, ч. 7 ст. 31 Закону № 2275-VIII) з включенням до порядку денного питання про припинення своїх повноважень шляхом обрання нового директора або тимчасового виконувача його обов`язків (ч. 13 ст. 39 Закону № 2275-VIII), оскільки вирішення цього питання належить до виключної компетенції загальних зборів учасників Товариства (ч. 1 ст. 99 ЦК України, п. 7 ч. 2 ст. 30 Закону № 2275-VIII).
При цьому, директор мав дотримуватись вимог ст. 32 Закону № 2275-VIII та Статуту щодо порядку скликання загальних зборів учасників Товариства. Зокрема, не пізніше, ніж за 30 днів до початку зборів шляхом надсилання поштовим відправленням з описом вкладення повідомити кожного з учасників Товариства про порядок денний, дату, час і місце їх проведення, а також надати учасникам можливість ознайомитись з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного, і забезпечити належні умови для ознайомлення з такими документами та інформацією за місцезнаходженням Товариства в робочий час.
Вказаної думки дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20.
Матеріали справи свідчать, що позивачем належним чином та у встановлені законодавством строки повідомлено учасників Товариства про скликання Загальних зборів учасників, а отже дотримано порядок скликання Загальних зборів учасників Товариства та належним чином повідомлено про мету (порядок денний) таких зборів.
Також позивачем вжито всіх залежних від нього дій задля припинення трудових відносин з Товариством в порядку, визначеному чинним законодавством.
При цьому позивач, як директор Товариства, не має самостійних повноважень щодо вирішення питання про своє звільнення з посади директора.
Великою Палатою Верховного Суду у своїй постанові від 06 вересня 2023 року у справі № 127/27466/20 зазначено, що колегія суддів погоджується з тим, що за відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника з метою захисту своїх прав він може звернутися до суду, однак вважає, що належним та ефективним способом захисту його прав та законних інтересів у такому випадку буде не вимога про визнання трудових відносин припиненими (визначення юридичного факту), про що йдеться у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 758/1861/18 та від 17 березня 2021 року у справі № 761/40378/18, а вимога припинити такі трудові відносини за рішенням суду, які (трудові відносини) будуть припинені саме з дати набрання судовим рішенням законної сили, адже констатація ретроспективно припинення трудових відносин певною датою у минулому по суті зводиться до встановлення факту припинення цих правовідносин з відповідної дати без прийняття загальними зборами товариства відповідного рішення.
Як установлено судом, позивач просить суд визнати припиненими трудові відносини 14 лютого 2026 року, тобто вказана вимога є ретроспективною, а відтак породжує невизначеність у взаємовідносинах Товариства з обмеженою відповідальністю "Оксаліт" з третіми особами, які здійснюються через керівника. Окрім того, процедура звільнення директора із займаної посади внаслідок припинення трудових відносин з товариством супроводжується виключенням директора з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що, у свою чергу, пов`язуються із датою внесення відповідних змін.
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовної вимоги, а саме про визнання трудових відносин припиненими з дня набрання рішенням законної сили.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Департаменту реєстрації Харківської міської ради вчинити реєстраційні дії, щодо виключення відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про ОСОБА_1 як про керівника юридичної особи ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОКСАЛІТ» з 14 лютого 2026 року та як про голову комісії з припинення Товариства суд зазначає наступне. 
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців врегульовано нормами Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (далі - Закон про держреєстрацію).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону про держреєстрацію державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу-підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.
Згідно зі ст. 5 Закону про держреєстрацію систему органів у сфері державної реєстрації становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) інші суб`єкти державної реєстрації.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону про держреєстрацію суб`єктами державної реєстрації є, зокрема, виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська та Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, нотаріуси - крім державної реєстрації суб`єктів, передбачених абзацами другим і третім цього пункту (крім випадків, передбачених статтею 25-1 цього Закону).
Виконавчі органи сільських, селищних та міських рад (крім міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення) набувають повноважень з державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідно до цього Закону у разі прийняття відповідною радою такого рішення.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону про держреєстрацію державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстратор) - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус.
До повноважень інших суб`єктів державної реєстрації, відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону про держреєстрацію, належить:
1) забезпечення: прийому документів, поданих для державної реєстрації; державної реєстрації та проведення інших реєстраційних дій; ведення Єдиного державного реєстру та надання відомостей з нього; формування та зберігання реєстраційних справ;
2) здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
На виконання вимог законодавства Харківською міською радою було створено Департамент реєстрації, який є самостійним виконавчим органом міської ради, до повноважень якого відповідно до Положення про Департамент реєстрації Харківської міської ради, затвердженого рішенням 9 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 22.12.2021 № 217/21, належить, зокрема, забезпечення державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та проведення інших реєстраційних дій відповідно до законодавства України.
Таким чином, законодавством визначено множинність суб`єктів у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців. Одним із суб`єктів державної реєстрації, що здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та забезпечують державну реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців є Департамент реєстрації Харківської міської ради.
Серед загальних засад державної реєстрації статтею 4 Закону про держреєстрацію встановлено проведення державної реєстрації за заявницьким принципом та внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до Закону.
Державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, відокремлених підрозділів юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, на підставі документів, поданих у паперовій формі, проводиться в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя за місцезнаходженням юридичної особи чи громадського формування, що не має статусу юридичної особи, чи відокремленого підрозділу юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави.
За наказом Міністерства юстиції України державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, на підставі документів, поданих у паперовій формі, у визначених випадках може проводитися в межах декількох адміністративно-територіальних одиниць, визначених абзацом першим цієї частини, або незалежно від місцезнаходження юридичної особи чи громадського формування, що не має статусу юридичної особи, в межах України (ч. 2 ст. 4 Закону про держреєстрацію).
Положеннями ст. 25 Закону про держреєстрацію встановлено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі, зокрема, судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо, зокрема, зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.
Суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті, зокрема, проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини).
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону про держреєстрацію заявником є, зокрема, позивач або уповноважена ним особа - у разі подання судового рішення, що набрало законної сили та має наслідком зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або про заборону вчинення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі.
Відповідно до ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Відтак, судове рішення, що набрало законної сили та тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, зокрема, про виключення відомостей про керівника юридичної особи та про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи з Єдиного державного реєстру; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі є підставою для проведення відповідної державної реєстрації зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі про юридичну особу будь-яким державним реєстратором в межах України в силу повноважень, визначених законодавством, незалежно від місцезнаходження юридичної особи.
Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке. Порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Позивач, реалізуючи своє право на судовий захист, визначає зміст свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу та обґрунтовує підстави позову, зважаючи на власне суб`єктивне уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або охоронюваних законом інтересів, а також визначає спосіб захисту такого права.
Тобто, відповідач - це особа, яка порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.
Суд перевіряє доводи позивача і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
У позовній заяві позивач зазначає, що вимога про зобов`язання вчинити реєстраційні дії щодо виключення відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань запису про ОСОБА_1 як про керівника юридичної особи та як про голову комісії з припинення є похідною від вимоги про визнання припиненими трудових відносин та спрямована на забезпечення можливості фактичного виконання рішення. 
Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що жодних фактів та доказів, які би свідчили про порушення прав позивача рішеннями, діями або бездіяльністю Департаменту реєстрації, позивач не наводить.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Отже, позивачі звертаються у суд з позовом до відповідача за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів, а не для вжиття судом наперед превентивних заходів для запобігання можливого порушення його прав і законних інтересів, оскільки це суперечить завданню господарського судочинства.
З урахуванням того, що чинним законодавством визначено проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень буд-яким суб`єктом державної реєстрацій, нотаріусом, залучення до участі у справі в якості відповідача конкретного суб`єкта державної реєстрації - Департаменту реєстрації Харківської міської ради - та зобов`язання його вчинити дії щодо виключення відомостей Єдиного державного реєстру суд вважає необґрунтованими, безпідставними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 
За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Департаменту реєстрації Харківської міської ради вчинити реєстраційні дії щодо виключення відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) як про керівника юридичної особи ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОКСАЛІТ» (ідентифікаційний код юридичної особи за ЄДРПОУ 37283479) з 14 лютого 2026 року та як про голову комісії з припинення. 
Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).
Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Здійснюючи розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 9 статті 129 ГПК України встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
У зв`язку з цим, оскільки спір у справі виник внаслідок неправильних дій Товариства з обмеженою відповідальністю "Оксаліт", судовий збір слід покласти на ТОВ "Оксаліт".
На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 238-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оксаліт" (61001, м. Харків, проспект Московський, буд.109, ідентифікаційний код юридичної особи 37283479) з дати набранням рішенням законної сили. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оксаліт" (61001, м. Харків, проспект Московський, буд.109, ідентифікаційний код юридичної особи 37283479) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн. 
Наказ видати після набрання рішенням законної сили. 

В іншій частині позову відмовити. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Оксаліт" (61001, м. Харків, проспект Московський, буд.109, ідентифікаційний код юридичної особи 37283479).
Відповідач: Департамент реєстрації Харківської міської ради (61003, м. Харків, Павлівський майдан, буд. 4, ідентифікаційний код юридичної особи 40214227).

Повне рішення складено "28" травня 2026 р. 

Суддя		О.О. Присяжнюк