Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2026 року Справа№200/714/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Крилової М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
02 лютого 2026 року до Донецького окружного адміністративного суду через свого представника - адвоката Таранкову О.О., яка діє на підставі ордера від 31.01.2026, звернувся із позовною заявою ОСОБА_1 (далі-позивач) до Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області (далі-відповідач), в якій просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 15.01.2026 року №82856135 про відмову в проведенні реєстраційних дій;
- зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області здійснити державну реєстрацію за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини жилого будинку, що складається із квартири під номером два, а1-сіни, Б1-літня кухня, Б/п – льох, Г1-туалет, житловою площею 33,30 кв. м, розташованого в АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову Позивач вказує, що він є власником ? частини жилого будинку, що складається із квартири під номером два, а1-сіни, ? Б1-літня кухня, Б/п – льох, ? Г1-туалет, житловою площею 33,30 кв. м, розташованого в АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.01.2002, посвідчене Степанищенко Л.І., державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори, р.№287. У січні 2026 Позивач звернувся до державного реєстратора для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, на що 15 січня 2026 року державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького р-ну Полтавської області було ухвалено рішення №82856135 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.
Вважає протиправним рішення державного реєстратора щодо відмови у проведенні реєстраційних дій та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
03.03.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву зі змісту якого Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Свою позицію Відповідач мотивує наступним.
Зі змісту наданого для проведення державної реєстрації свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 26.01.2002 року за реєстровим № 287 Волноваськой державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадкове майно на яке видано це свідоцтво, складається із 1/2 частини житлового будинку, що складається із квартири під номером два, al -сіни, ? Б1-літня кухня, Б/п – льох, ? Г1-туалет, житловою площею 33,30 кв. м, розташованого в АДРЕСА_1 на земельній ділянці Новотроїцької селищної ради, Волноваського району, Донецької області. На цій земельній ділянці знаходиться Al жилий будинок, загальною площею 64.70 кв. м., з господарськими будівлями та спорудами: al-сіни, Б1-літня кухня, Б/п льох, В1-туалет. Натомість у відомостях про адресу розташування будинку наявні відомості про квартиру АДРЕСА_2 . Згідно відомостей, що вказані в реєстраційному посвідченні Бюро технічної інвентаризації м. Волновахи від 28.01.2002, за заявником, гр. ОСОБА_1 було зареєстроване право власності на 1/2 частку житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.01.2002 р.№ 287. За результатом розгляду наданого разом із заявою генерального плану від 16.10.1989 р. та поверхового плану житлового будинку за адресою АДРЕСА_3 загальна та житлова площа відсутня (загальна площа квартир/ житлового будинку - сума площі усіх її приміщень, яка наведена в поверховому плані становить 101,3 кв. м).
З урахуванням наведеного, державним реєстратором встановлено, що зі змісту наданих для проведення державної реєстрації прав документів, неможливо встановити тип об`єкта нерухомого майна, право власності на який вони посвідчують.
Вказує, що у зв`язку із невідповідністю відомостей про загальну площу зазначеного житлового будинку/квартири для відновлення розгляду заяви про державну реєстрацію прав з реєстраційним номером 70192772 від 27.11.2025 та проведення державної реєстрації набуття права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 до розгляду державного реєстратора протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху необхідно було надати відомості про його технічні характеристики, які можливо було б отримати з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.
Під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав з реєстраційним номером 70192772 від 27.11.2025 було встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та його невід`ємній архівній складовій частині відсутня інформація про державну реєстрацію права власності за вказаною вище адресою на підставі поданого документу. 08.12.2025 надійшла відповідь від Ольгинської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області від 05.12.2025 № 900/01-24 яка не містить інформації, необхідної для проведення державної реєстрації, а саме: - інформації про підтвердження факту державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, на об`єкт нерухомого майна. 10.12.2025 надійшла відповідь від відділу «Центр надання адміністративних послуг» Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області від 09.12.2025 за № 01-12/2309 у якій вказано, що наразі доступ до реєстрових книг та реєстраційних справ, зберігачем яких є Товариство з обмеженою відповідальністю «Волноваське бюро технічної інвентаризації», - відсутній у зв`язку з тимчасовою окупацією російською федерацією. Інформація щодо діяльності підприємства та документації, яка перебуває у його віданні, – невідома.
У зв`язку з чим вважає, що, інформаційна довідка за вих.№ 900/01-24, видана 05.12.2025 Ольгинської селищної військовою адміністрацією Волноваського району Донецької області та відповідь ЦНАП Волноваської міської ВЦА від 09.12.2025 за № 01-12/2309 , не підлягає використанню для цілей документального відтворення процедури державної реєстрації прав.
Також зазначає, що номер квартири є реквізитом адреси квартири, яка є самостійним об`єктом нерухомого майна проте заяву про державну реєстрацію прав з реєстраційним номером 70192772 від 27.12.2025 було подано для проведення державної реєстрації набуття права спільної часткової власності на такий самостійний об`єкт нерухомого майна, як житловий будинок. З урахуванням наведеного, державним реєстратором встановлено, що адреса, вказана в заяві про державну реєстрацію прав з реєстраційним номером 70192772 від 27.12.2025, в розумінні частини 1 статті 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не може бути належним ідентифікатором об`єкта нерухомого майна, щодо якого й було її подано.
10 березня 2026 року до суду надійшла відповідь на відзив зі змісту якої сторона Позивача не погодилась із доводами наведеними у відзиві на позовну заяву та вказала, що подане свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.01.2002 №287 є достатньою підставою для проведення державної реєстрації. У свою чергу, державний реєстратор не наділений повноваженнями ставити під сумнів дійсність правовстановлюючих документів, виданих нотаріусом, або вимагати документи, не передбачені законом.
Вказує, що чинне законодавство не передбачає відмову у державній реєстрації прав з підстав неможливості отримання архівних документів, якщо заявником подано належний правовстановлюючий документ.
Щодо посилань Відповідача про неможливість встановити тип об`єкта нерухомого майна зазначає, що у свідоцтві про право на спадщину прямо зазначено, що спадкове майно складається з 1/2 частини житлового будинку, який складається з квартири АДРЕСА_2 та допоміжних будівель. Щодо Адреси об`єкта нерухомого майна, то вона зазначена у правовстановлюючому документі та відповідає фактичному місцю розташування об`єкта. Наявність у ній реквізиту «квартира АДРЕСА_2 » не змінює суті правовстановлюючого документа і не може бути підставою для відмови у реєстрації.
19 березня 2026 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив у яких, серед іншого, Відповідач вказує, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень було відмовлено з підстав передбачених пунктами 4, 8 частини 1 статті 24 Закону , а саме: -подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження ; після завершення строку, встановленого частиною третьою 23 цього Закону статті , не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав.
Також вказує, що номер квартири є реквізитом адреси квартири, яка є самостійним об`єктом нерухомого майна проте заяву про державну реєстрацію прав з реєстраційним номером 70533148 від 15.12.2025 було подано для проведення державної реєстрації набуття права спільної часткової власності на такий самостійний об`єкт нерухомого майна, як житловий будинок. З урахуванням наведеного, державним реєстратором встановлено, що адреса, вказана в заяві про державну реєстрацію прав з реєстраційним номером 70533148 від 15.12.2025, в розумінні частини 1 статті 26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не може бути належним ідентифікатором об`єкта нерухомого майна, щодо якого й було її подано.
Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
31 березня 2026 року від сторони Позивача надійшли додаткові пояснення, у яких вказано, що Відповідач не спростував того факту, що право позивача виникає на підставі свідоцтва про право на спадщину, тобто правовстановлюючого документа, який підтверджує набуття права, а не створює технічні характеристики об`єкта. Закон № 1952-IV вимагає перевірки відповідності заявлених прав поданим документам, але не надає державному реєстратору права підміняти зміст правовстановлюючого документа власним припущенням щодо виду об`єкта.
Вказує, що у зв`язку з наявністю сумнівів, щодо характеристик об`єкта або відсутні відомості з паперових носіїв БТІ Відповідач був зобов`язаний не перекладати цей обов`язок виключно на заявника, а витребувати необхідні дані у передбаченому законом порядку.
Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду Зінченко О.В. від 06 лютого 2026 року відкрито провадження в справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано докази.
У зв`язку з звільненням судді ОСОБА_2 з посади, 14 квітня 2026 року адміністративну справу передано до відділу документообігу та архівної роботи Донецького окружного адміністративного суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду.
В результаті повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями було визначено суддю Крилову М.М. для розгляду адміністративної справи № 200/714/26.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2026 року прийнято до провадження адміністративну справу № 200/714/26, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 є власником нерухомого майна - ? частини жилого будинку, що складається із квартири під номером два, а1-сіни, ? Б1-літня кухня, Б/п – льох, ? Г1-туалет, житловою площею 33,30 кв. м, розташованого в АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.01.2002, посвідчене державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Степанищенко Л.І., зареєстроване в реєстрі за № 287.
ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою з смт. Новотроїцьке Волноваського р-ну Донецької області та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується довідкою № 1633-500054562 від 29.03.2022.
27.11.2025 ОСОБА_1 звернувся до Центру надання адміністративних послуг Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області із заявою про державну реєстрацію прав власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
Сторонами не заперечується, що разом із заявою було подано: свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.01.2002, посвідчене державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Степанищенко Л.І., зареєстроване в реєстрі за № 287 та генеральний план ( схема) та поверховий план від 16.01.1989.
Державним реєстратором було прийнято рішення від 03.12.2025 № 82168742 про зупинення розгляду заяви у зв`язку із направленням запиту, визначеного п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952.
На запит державного реєстратора надійшла відповідь від Ольгинської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області, яка оформлена листом від 05.12.2025 № 900/01-24, та в якій зазначено, що на території Ольгинської селищної територіальної громади БТІ відсутнє. До 01 січня 2013 року мешканці населених пунктів, які увійшли до складу Ольгинської селищної територіальної громади, здійснювали державну реєстрацію права власності на нерухоме майно в КП «Волноваське БТІ» Волноваської ради. Наразі територія Ольгинської селищної територіальної громади та Волноваська міська територіальна громада є тимчасово окупованою російською федерацією (Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджено наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.025 № 376). Враховуючи наведене Ольгинська селищна військова адміністрації не має доступу до архівів БТІ та не володіє інформацією про зареєстроване право власності.
09.12.2025 від ЦНАП Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області надійшла відповідь, яка оформлена листом № 01-12-2309, в якій зазначено, що згідно Наказу Міністерства розвитку громад та територій України «Про затвердження Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 28.02.2025 № 376 Волноваська міська територіальна громада є тимчасово окупованою територією російською федерацією. Наразі доступ до реєстрових книг та реєстраційних справ, зберігачем яких є Товариство з обмеженою відповідальністю «Волноваське бюро технічної інвентаризації», - відсутній. Інформація щодо діяльності підприємства та документації, яка перебуває у його віданні, – невідома
Рішенням від 15 січня 2026 року державного реєстратора Бондарь Ю., комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області відмовлено в проведенні реєстрації ? частини житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.01.2002 № 287 у зв`язку з наступними обставинами: зі змісту наданих для проведення державної реєстрації прав документів неможливо встановити тип об`єкта нерухомого майна; не було надано відомостей про технічні характеристики житлового будинку (технічний паспорт); наявність суперечностей у відомостях про тип об`єкта нерухомого майна, його характеристики, невідповідність відомостей про адресу об`єкта нерухомого майна, які вказані у наданому для проведення державної реєстрації свідоцтві про право на спадщину та в заяві про державну реєстрацію; відповіді від Ольгинської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області від 05.12.2025 № 900/01-24 та ЦНАП Волноваської міської військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області від 09.12.2025 № 01-12-2309 не містять інформації необхідної для проведення державної реєстрації, а саме, інформації про підтвердження факту державної реєстрації прав, що виникли до 01.01.2013 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , відомостей про наявність/відсутність обтяжень щодо вказаного житлового будинку, інформації щодо наявності/відсутності самочинного будівництва та/або переобладнання будинку, інформації щодо технічної характеристики житлового будинку.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-IV - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України № 1952-IV, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:
1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;
2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом (ч. 4 ст. 3 Закону № 1952-IV).
За правилом абз. 4 ч. 5 ст. 3 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться за заявами у сфері державної реєстрації прав будь-яким державним реєстратором з урахуванням вимог, встановлених абзацами першим - третім цієї частини, крім випадку, передбаченого статтею 31-2 цього Закону, та автоматичної державної реєстрації прав у випадках, передбачених цим Законом.
Згідно ч. 3 ст. 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор:
1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.
2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, залишення заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень без руху, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;
3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.
За приписами ч. 1 ст. 20 Закону № 1952-IV заява на проведення реєстраційних дій подається заявником у паперовій формі, а у випадках, передбачених законодавством, - в електронній формі разом з оригіналами документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, чи їх копіями, засвідченими державними органами, органами місцевого самоврядування (якщо оригінали таких документів відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування).
Відповідно до ч. 1 ст.27 Закону № 1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться, зокрема, на підставі: свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката.
Згідно ч.1 ст. 24 Закону № 1952-IV підставою для відмови в державній реєстрації прав є, зокрема: 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху.
Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок № 1127) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно із абз. 2, 6 п. 12 Порядку № 1127 під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор використовує відомості Державного реєстру прав, зокрема його невід`ємної архівної складової частини, а також Державного земельного кадастру, Реєстру аграрних нот та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав.
Державний реєстратор у разі наявності в нього паперових носіїв інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи), ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації, використовує також відомості, які містяться на відповідних носіях інформації.
Відповідно до п. 23 Порядку № 1127 за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття з відповідним обґрунтуванням їх застосування.
В межах спірних правовідносин судом встановлено, що позивачем 27.11.2025 року була подана заява щодо державної реєстрації права власності на н житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
До заяви в якості підстави для державної реєстрації права власності на нерухоме майно були подані наступні документи: свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.01.2002, посвідчене державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Степанищенко Л.І., зареєстроване в реєстрі за № 287; генеральний план ( схема) та поверховий план від 16.01.1989.
Як вже встановлено вище, відповідно до ч.1 ст.27 Закону № 1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться, зокрема, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката
Так, ОСОБА_1 , на праві власності, належить ? частини жилого будинку, що складається із квартири під номером два, а1-сіни, ? Б1-літня кухня, Б/п – льох, ? Г1-туалет, житловою площею 33,30 кв. м, розташованого в АДРЕСА_1 на земельній ділянці Новотроїцької селищної ради, Волноваського району, Донецької області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.01.2002, посвідчене державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Степанищенко Л.І., зареєстроване в реєстрі за № 287, яке 28 січня 2002 року зареєстроване у КП «Бюро технічної інвентаризації м. Волноваха» за реєстровим номером № 1867.
Суд звертає увагу на те, що система державної реєстрації прав, яка проводиться відповідно до Закону № 1952-IV, запроваджена в Україні з 01.01.2013 року, до цього часу державна реєстрація права власності та інших речових прав на об`єкти нерухомого майна, які розташовані на земельних ділянках, проводилася реєстраторами БТІ в Реєстрі права власності на нерухоме майно та на паперових носіях (реєстрових книгах та реєстраційних справах), які зберігаються в БТІ. При цьому Закон про державну реєстрацію не розмежовує, чи була проведена реєстрація у Державному реєстрі прав, інших електронних реєстрах або на паперових носіях.
Тобто, до 2013 року державна реєстрація таких об`єктів нерухомого майна вже проводилася, але реєстр був паперовий і зберігався в архіві відповідного БТІ.
Як вбачається з матеріалів справи, запитувана державним реєстратором інформація у комунального підприємства «Волноваське бюро технічної інвентаризації» не може бути надана у зв`язку із окупацією території Волноваської міської територіальної громади. Разом з тим, позивачем для державної реєстрації права власності на нерухоме майно у реєстрі речових прав було подано державному реєстратору заяву із документами, які належним чином підтверджують його право власності на житловий будинок.
Як вже зазначалось вище, відповідно до ч. 3 ст.3 Закону № 1952-IV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Судом встановлено, що реєстрація права власності позивача на спірне нерухоме майно було здійснено на підставі чинного на момент проведення такої реєстрації законодавства. У позивача не існувало обов`язку щодо реєстрації права власності на квартиру у відповідному реєстрі речових прав до початку повномасштабної війни, а отже відсутні підстави стверджувати про наявність її вини, щодо не проведення такої реєстрації.
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що у межах спірних правовідносин документ (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 26.01.2002), що засвідчує набуття позивачем права власності на жилий будинок та відповідна позначка на ньому (зареєстроване у Волноваському БТІ 28.01.2002 року за реєстровим № 1867), яка свідчить про проведення державної реєстрації до 01.01.2013 року, дають змогу встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно.
Вказаний документ був долучений до пакету документів з яким Позивач звертався до державного реєстратора у відповідності до норм чинного законодавства, для проведення державної реєстрації речового права на об`єкт нерухомого майна. При цьому, запитувана державним реєстратором інформація не може бути надана у зв`язку із окупацією міста Волноваха.
Суд зауважує, що відсутність у державного реєстратора можливості направити запит до організацій, які проводили оформлення та/або реєстрацію прав, що передбачено положеннями статті 10 Закону № 1952-IV, не може позбавляти права особи на державну реєстрацію права власності та слугувати підставою для відмови у проведенні державної реєстрації.
Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 № 1207-VII (далі - Закон № 1207-VII) тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 3 ст. 5 цього Закону визначено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо таке майно набуте відповідно до законів України
Суд не приймає до уваги посилання відповідача на неможливість встановити тип об`єкта нерухомого майна, оскільки у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 26.01.2002, яке є правовстановлюючим документом, прямо зазначено, що спадкове майно складається з 1/2 частини житлового будинку, який, у свою чергу, складається з квартири АДРЕСА_2 , а1 — сіни, 1/2 Б1 — літня кухня, Б/п — льох, 1/2 Г1 — туалет.
Щодо посилань відповідача на відсутність технічного паспорта житлового будинку, суд зазначає, що технічний паспорт не є документом, який посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, та не належить до переліку документів, визначених Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно (чинним до 01.01.2013), як правовстановлюючі документи.
Крім того, відповідно до абзаців 2, 6 пункту 12 Порядку № 1127 під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор використовує, зокрема, відомості з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.
Разом із цим, відповідач не скористався наданими йому повноваженнями щодо отримання відповідних відомостей із Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва та фактично переклав обов`язок щодо збирання такої інформації на позивача, що, на переконання суду, свідчить про формальний підхід до розгляду поданої заяви та не відповідає принципу належного урядування.
Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що рішення від 15.01.2026 року №82856135 прийнято всупереч вимог чинного законодавства та підлягає скасуванню.
Щодо вимог про зобов`язання провести державну реєстрацію за ОСОБА_1 право власності на ? частини жилого будинку, що складається із квартири під номером два, а1-сіни, ? Б1-літня кухня, Б/п – льох, ? Г1-туалет, житловою площею 33,30 кв. м, розташованого в АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.
У відповідності до статті 11 Закону № 1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.
Аналіз вказаних положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави стверджувати, що під час розгляду заяви про державну реєстрацію і поданих документів державний реєстратор має виключну компетенцію у питаннях встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутності суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно.
Державна реєстрація прав на нерухоме майно відноситься до компетенції державного реєстратора, який приймає відповідне рішення за умови відповідності заявлених прав, поданої заяви та долучених до неї документів вимогам, встановленим законом.
Разом із тим, суд звертає увагу на те, що законодавець чітко передбачив як підстави, порядок, строки, процедуру проведення реєстраційних дій щодо речових прав на нерухоме майно, так і порядок, строки, відповідну процедуру та підстави для відмови у проведенні таких реєстраційних дій.
Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
При цьому, на законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.
Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.
Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Таким чином, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Враховуючи те, що підставами для відмови позивачу в проведенні реєстраційних дій слугувала відсутність інформації щодо реєстрації права власності на квартиру та не усунення обставин, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, оцінку яким судом надано в межах даного рішення, суд дійшов висновку з метою ефективного захисту прав позивача, слід зобов`язати відповідача провести реєстраційні дії за заявою від 27.11.2025 за реєстраційним номером 70192772, здійснивши державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_1 , а саме: ? частини жилого будинку, що складається із квартири під номером два, а1-сіни, ? Б1-літня кухня, Б/п – льох, ? Г1-туалет, житловою площею 33,30 кв. м, розташованого в АДРЕСА_1 .
З огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
У зв`язку із тим, що Позивач звільнений від сплати судового збору за даним позовом, розподіл судових витрат на підставі ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями ст. ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139,241, 243-246, 255 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 15.01.2026 року №82856135 про відмову в проведенні реєстраційних дій за заявою ОСОБА_1 .
Зобов`язати Виконавчий комітет Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області (юридична адреса: 39800, Полтавська область, Кременчуцький район, м. Горішні Плавні, вул. Миру, буд. 24, ЄДРПОУ 04057646) провести реєстраційні дії за заявою від 27.11.2025, реєстраційний номером 70192772, здійснивши державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), а саме: ? частини жилого будинку, що складається із квартири під номером два, а1-сіни, ? Б1-літня кухня, Б/п – льох, ? Г1-туалет, житловою площею 33,30 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/). 

Суддя М.М. Крилова