Справа № 420/6973/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОРЗ ПАРТС УКРАЇНА» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «МОТОРЗ ПАРТС УКРАЇНА» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA500580/2026/000030/1 від 05.02.2026 р.;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA500580/2026/000042 від 05.02.2026 р.;
Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В. від 16.03.2026 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОРЗ ПАРТС УКРАЇНА» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк на усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/6973/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОРЗ ПАРТС УКРАЇНА» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару за ціною Контракту, відповідають вимогам ст. 53 Митного Кодексу України, є належними та допустимими, та підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей, та їх дані піддаються обчисленню, що свідчить про неправомірність висновків митного органу про наявність будь-яких розбіжностей, а визначення митним органом митної вартості Товару шляхом її коригування в бік збільшення за другорядним методом, здійснено з порушенням вимог митного законодавства. Підстави для відмови у митному оформленні товарів, встановлені Митним кодексом України, відсутні.
Відповідач - Одеська митниця з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими, з підстав, викладених у письмовому відзиві на адміністративний позов, наголошуючи, зокрема, що при аналізі поданих до митного оформлення документів, виявлені розбіжності та неточності, що викликало у митного органу обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення складових митної вартості товару та їх числових значень.
Ухвалою суду від 24.04.2026 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача - Одеської митниці щодо розгляду справи №420/6973/26 за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.
Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.
В межах здійснення економічної діяльності, 02.06.2025 між ТОВ «МОТОРЗ ПАРТС УКРАЇНА» як покупцем та компанією Alltag und Geratetechnik AG (Швейцарія) як продавцем укладено договір поставки товару №AUG27M/020625.
Сторонами було погоджено поставку товару на територію України згідно специфікації №54110 від 23.01.2026 до Договору (надалі – «товар»). З метою митного оформлення, Позивачем було подано до Одеської митниці митну декларацію ІМ 40 ДЕ 26UA500580001026U8, в якій було визначено для митного оформлення товари № 1-3 загальною вартістю 29 427,64 дол. США (графа 22).
В графах 31 МД 26UA500580001026U8 Позивач визначив товар для митного оформлення, зокрема (графи 32 декларації): товар № 1: Замазки для ущільнення. Герметик (50 мл) у пластиковій ємності -2100шт. Торговельна марка: KOER Країна виробництва: CN Виробник: ZHEJIANG KAITOU SANITARY WARE TECHNOLOGY CO., LTD товар № 2: Речі домашнього вжитку з пластмас. Шторка для ванної із поліетилену - 6810шт. Торговельна марка: ZERIX Країна виробництва: CN Виробник: YUHUAN SUNSHI HVAC EQUIPMENT CO., LTD товар № 3: Кульові крани. Кран кульовий -51352шт. Торговельна марка: KOER Країна виробництва: CN Виробник: ZHEJIANG KAITOU SANITARY WARE TECHNOLOGY CO., LTD Позивач вищезазначений товари № 1-3 визначив митною вартістю – по першому (основному) методу (за ціною інвойсу по договору) (графи 42 і 43)
Для підтвердження вказаних у декларації відомостей до митного органу був поданий відповідний пакет документів згідно з Митним кодексом України, а саме: 0271 – пакувальний лист (Packing List) 336/01/2026 від 23.01.2026; 0380 – рахунок – фактура (інвойс) (Commercial Invoice) 336/01/2026 від 23.01.2026; 0705 - коносамент (Bill of Lading) № UTRUST25112509 від 02.12.2025; 0730 – автотранспортна накладна (Road consignment note) № 54110(53702) від 28.01.2026; 0862 – декларація про походження товару (Declaration of origin) - інвойс № 336/01/2026 від 23.01.2026; 1001 – статус особи, яка подає митну декларацію № 2; m 4100 – договір поставки № AUG-27M/020625 від 02.06.2025; 4103 – специфікація №54110 від 23.01.2026 до договору поставки № AUG-27M/020625 від 02.06.2025; m4207 – договір про надання послуг митного брокера № 3К/В-4 від 27.05.2022, де «m» – означає, що документ надавався при першому митному оформленні і не надається кожного разу.
Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості митним органом встановлено, що подані документи мають розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
За результатами митного оформлення МД відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500580/2026/000030/1 від 05.02.2026 р; картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500580/2026/000042 від 05.02.2026 року.
Так, в оскаржуваному рішенні зазначено, що на виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495- VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) 26UA500580001026U8 від 05.02.2026 року було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500580/2026/000030/1 від 05.02.2026 року а саме: 
Оцінювана партія товару декларується на підставі посередницького контракту із заявленим продавцем товарів Alltag und Geratetechnik AG (Швейцарія), відправник YUHUAN SUNSHI HVAC EQUIPMENT CO., LTD (Китай), виробники різні (Китай), торговельні марки KOER. ZERIX . Згідно п.1.4, п.3.1 та п.3.2 зовнішньоекономічного контракту Детальний опис, асортимент та якість товарів визначаються сторонами у відповідних специфікаціях, які є невід`ємною частиною контракту згідно п.3.1. Водночас, у специфікації №54110, згідно якої сформована оцінювана партія товарів, - відсутня інформація щодо виробника, торговельної марки, якісних характеристик (наприклад, матеріал виготовлення товару №3 «кран кульовий») та артикулів, що свідчить про недостовірність декларування відомостей про товар, які, в свою чергу, мають безпосередній вплив на формування ціни такого товару та визначення його митної вартості. Зазначене не відповідає вимогам п.2 ч.2 статті 52 МКУ в частині обов`язку декларанта подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, а також частини 21 статті 58 МКУ Використані декларантом відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально. 
Відповідно до пункту 1.1 контракту AUG-27M/020625 від 02.06.2025 «Предмет Договору» Продавець зобов`язується передати Покупцеві Товар, а Покупець зобов`язується прийняти такий товар та сплатити Продавцю його обумовлену грошову суму. «Предмет Договору» згідно пункту 1.1 контракту AUG-27M/020625 від 02.06.2025 наступні товари: турбіни гідравлічні, двигуни реактивні, зубчасті механізми та зубчасті передачі, генератори, інвертори, акумулятори, сонячні панелі та інше електричне обладнання та запчастини до нього, електрогенераторе обладнання, обладнання для вітрота сонячної генерації. Заявлені у ЕМД від 02.02.2026 № 26UA500580001026U8 товари: шторка для ванни, крани кульові та герметик не відповідають пункту 1.1 контракту. Зазначене свідчить про заявлення недостовірних відомостей про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що містяться в основних документах що підтверджують митну вартість (п.2 ч.2 статті 52 та п.2 ч.2 ст.53 Митного кодексу України –далі МКУ). 
Згідно ч.8 статті 264 Кодексу з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант та митний представник несуть відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. 
У графі 31 ЕМД декларантом зазначені наступні відомості щодо виробника та торгівельної марки: товар №1: EJIANG KAITOU SANITARY WARE TECHNOLOGY CO LTD, ТМ KOER.товар №2: YUHUAN SUNSHI HVAC EQUIPMENT CO., LTD, ТМ ZERIX.товар №3: EJIANG KAITOU SANITARY WARE TECHNOLOGY CO.,LTD, ТМ KOER. 
При цьому жодний основний комерційний документ згідно ч.2 статті 53 МКУ: контракт, додаток до контракту (Специфікація 54110 від 23.01.2026), інвойс 336/01/2026 від 23.01.2026 не містять відомості щодо заявлених у митній декларації виробників та торгівельних марок, які безпосередньо впливають на заявлений рівень митної вартості товарів. Передбачені п.3.3 Договору документи, що свідчать про якісні характеристики товарів, їх фізичний склад, властивості, термін та умови використання (сертифікат якості, паспорт безпеки), в тч видані виробниками або містити відомості про заявлених виробників та торгівельні марки не надано декларантом до митного оформлення. Сертифікат про походження товарів та/або декларація про походження з відповідними відомостями також не надано декларантом до митного оформлення. 
Згідно наданих документів Продавцем Alltag und Geratetechnik AG (Швейцарія) операції з Продаж оцінюваної партії товарів здійснено 23 січня 2026 року шляхом укладання Додаткової угоди до контракту –Специфікації №54110, підписанням комерційного рахунку №336/01/2026 та пакувального листа 336/01/2026 датованими в один день. Але, на цей момент оцінювана партія товарів вже була відправлена 2 грудня 2025 року та 52 календарних дні слідувала на морському судні з порту Нінгбо до порту вивантаженняКонстанца (Румунія) на адресу покупця та вантажоотримувача ТОВ "МОТОРЗ ПАРТС УКРАЇНА". На цей момент операції з фактичного продажу оцінюваних товарів не відбулось, що ставить під сумнів достовірність інформації щодо заявленої зовнішньоекономічної операції та даних товаросупровідних документів. Належних товаросупровідних документів на підставі яких вантажовідправник YUHUAN SUNSHI HVAC EQUIPMENT CO., LTD здійснив відправлення контейнеру із оцінюваним товаром в адресу ТОВ "МОТОРЗ ПАРТС УКРАЇНА" 2 грудня 2025 року до митного оформлення не надано. 
Відповідно до положень міжнародного законодавства коносамент – це документ, що видається морським перевізником вантажу його відправнику, засвідчує прийняття вантажу до перевезення, підтверджує укладання договору перевезення, підписується капітаном судна або іншими представниками, що підтверджує факт передачі вантажу для перевезення. Таким чином, поданий до митного оформлення коносамент від 02.12.2025 № UTRUST25112509 без підпису капітана судна або іншого представника перевізника не може підтверджувати факт прийняття оцінюваних товарів до перевезення, а також відомостей, що в ньому зазначені. Документ сформований в системі «Електронний суд» 13.04.2026 7 Заявлені комерційні умови поставки DPU Чернівці, що означає Продавець доставляє товар у зазначене місце призначення та розвантажує його. Водночас, у наданому коносаменті наявні відомості щодо місця знаходження відправника ZHEJIANG (Китай), але при цьому зазначено маршрут слідування товару NINGBO (Китай) – CONSTANTA (Румунія), фрахт передплачений до порту CONSTANTA (Румунія). 
Також, в наданій CMR № 54110(53702) наявні відомості про перевантаження товару з морського (з контейнеру MRSU7527622) на автомобільний транспорт BH2295EO/BH4527XF та подальше транспортування з румунського порту CONSTANTA через п/п Орлівка до м. Одеси, а далі до місця вивантаження – м.Чернівці українською транспортної кампанії ТОВ "ОМ-ТРАНССЕРВІС". Також слід відмітити, що з огляду на маршрут транспортування товару (NINGBO (Китай) - CONSTANTA, ROMANIA – Одеса, Україна), експедитором в порту CONSTANTA здійснені послуги з розвантаження, перевантаження та обробки товару, пов`язану з його транспортуванням. Разом з тим, документальне підтвердження зазначених послуг на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України не включено декларантом. Таким чином, заявлені умови поставки документально не підтверджуються поданими до митного оформлення транспортними документами та позбавляють митні органи здійснити їх перевірку та обчислення. 
Відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, додаються такі складові митної вартості, як витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. Наразі, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару. У випадку якщо покупець бажає, то він може самостійно вжити заходів до забезпечення страхування вантажу, за наявності - такі витрати теж додаються до ціни товару (п.7 ч.10 ст.58 МКУ). Документи про наявність або відсутність витрат на страхування товарів покупцем до кордону України не надано. Таким чином у митного органу виникають сумніви щодо достовірності поданих документів та заявлених декларантом складових митної вартості. Таким чином, Декларантом не надано у повному обсязі документи, передбачені положеннями ст.335 МКУ, з урахування особливостей переміщення оцінюваної партії товару, надані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Якщо рахунок сплачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів, відповідно до положень частини другої ст.53 МКУ, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. 
Відповідно умов пункту 4 Специфікації 54110 від 23.01.2026 Оплата товару здійснюється Покупцем не пізніше 45 днів після отримання товару. Враховуючи, що отримання український перевізником товару згідно ЦМР в порту Констанца 28 січня 2026 року заявлений рівень вартості не обчислюється як ціна, що фактично сплачена. Окрім цього, митну декларацію країни відправлення із відомостями щодо вартості, асортименту товарів, вагових характеристик, їх кількості, умов поставки, даних щодо відправника, отримувача, реквізитів договору (інвойсу), коносаменту, що документально підтверджують факт експорту товарів декларантом не подано до митного оформлення при наявності в пакеті документів зазначеного документу.
Одеська митниця, приймаючи Рішення про коригування митної вартості товарів, визначила їх митну вартість резервним методом, із застосуванням рівня митної вартості оформлених товарів, митне оформлення яких вже здійснено, на підставі баз даних АСМО «Інспектор-2006» та ЄАІС Держмитслужби ввезення товарів, заявлених до митного оформлення, яка є більшою ніж заявлено декларантом.
Позивачу, як декларанту, роз`яснено, що у разі незгоди з вказаним рішенням, останній має право на його оскарження, а також право на випуск товарів у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Позивач, вважаючи протиправними вказані рішення відповідача, звернувся до суду з даним позовом.
Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що даний позов є обґрунтованим, та відповідно підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.1 ст.51 Митного Кодексу України, митна вартість товарів, що переміщується через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно з ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.
У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
Декларація митної вартості подається у разі: 1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни; 2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу; 3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.
В інших випадках декларація митної вартості подається за власним бажанням декларанта або уповноваженої ним особи.
Декларація митної вартості не подається, у тому числі у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, у разі декларування партій товарів, митна вартість яких не перевищує 5000 євро.
У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.
Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.
Відповідно до ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Відповідно до ч. 2 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Отже, з системного аналізу вищенаведених законодавчих норм вбачається, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Відповідно до ч. 3 ст.54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до статті 55 Митного кодексу України письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.
У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.
Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.
У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.
Якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.
Згідно з частинами першою другою статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) па основі додавання вартості (обчислена вартість); і) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться па митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції").
За приписами частин першої, другої статті 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GАТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися па раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Так, аналізуючи наведені у оскаржуваному Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500580/2026/000030/1 від 05.02.2026 р., обставини, котрі слугували підставою для його винесення, а також доводи, аргументи учасників справи, в їх сукупності, суд акцентує на наступному.
При цьому, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Обов`язок доведення обґрунтованості такого сумніву митним органом констатований в постанові Верховного Суду від 06.03.2019р. у справі №809/278/17.
Суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 20.02.2018р. у справі №809/1884/16, згідно якої посилання відповідача на те, що сума, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі), поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення ст. 53 МК України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.
Доводи відповідача про те, що підставою для коригування митної вартості товару слугувало спрацювання системи управління ризиками не заслуговують на увагу, з огляду на те, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі митного органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.
Окрім цього, згідно позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 11.09.2012р. в справі №21-262а12, та Верховного Суду, викладеної в постанові від 30.10.2018р. у справі №826/25605/15, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
При цьому митним органом жодним чином не спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, об`єктивну можливість і спроможність відповідача визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 МК України. Відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Крім іншого, суд акцентує увагу на тому, що відповідачем не доведено наявності підстав для застосування другорядних методів визначення митної вартості, а саме резервного методу.
Суд зазначає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не містить жодних пояснень з боку митного органу щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та інформації і джерел, які використовувались митницею при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів всупереч положенням п.п.2, 4 ч. 2 ст.55 МК України.
Згідно з наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 р. Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору митницею при визначенні митної вартості товарів у Графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
В оскаржуваному рішенні не визначено, яка з перелічених у ч. 2 ст. 58 МК України підстав у даному випадку стала причиною неможливості застосування першого методу, яка складова частина митної вартості товару не піддається обчисленню, або непідтверджена документально, чи неправильно обрахована, що позбавляло позивача можливості надати належні документи чи обґрунтування.
Таким чином, дослідивши надані позивачем для митного оформлення документи, копії яких містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позивач надав усі документи, необхідні для визначення митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини.
У свою чергу, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами обставин надання неповних відомостей, а також існування розбіжностей, неточностей, які б впливали на рівень митної вартості товарів, ознак підробки цих документів або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500580/2026/000030/1 від 05.02.2026 року зазначено, що подані позивачем документи мають розбіжності.
Жодного належного та допустимого доказу, що надані позивачем документи містять розбіжності не надано. Розбіжність це відсутність однаковості в документах щодо митної вартості товару. В рішенні відсутні посилання на розбіжності в наданих документах.
В той же час в договорі, декларації, Інвойсі, які є основними документами, жодних розбіжностей саме у вартості товару не міститься.
Щодо зауважень митного органу про відсутність у специфікації №54110 детальної інформації про виробника, торговельну марку та артикули (зокрема, щодо матеріалу виготовлення товару «кран кульовий»), суд зазначає, що специфікація за своєю правовою природою є комерційним документом, що фіксує асортимент та ціну, і законодавство не вимагає дублювання в ній повного технічного опису товару. Необхідні відомості для ідентифікації вантажу містяться в інших документах, поданих до оформлення, зокрема у коносаменті № UTRUST25112509, де чітко зазначено категорію товару — SANITARY WARE (сантехнічні вироби), загальну вагу (18 452 кг) та кількість місць (1261 CTNS).
Крім того, відповідно пункту 1.1 Контракту сторони прямо передбачили, що: «Сторони можуть домовитися про поставку інших категорій товарів за цим Договором». Підписання Специфікації № 54110 від 23.01.2026 саме на шторки, крани та герметик є вираженням такої волі сторін та оформленням домовленості про поставку «іншої категорії товару» в межах одного базового Контракту.
Відомості про виробників та ТМ були внесені декларантом до графи 31 ЕМД на підставі маркування товару та інформації від експортера, що не суперечить даним про ціну. Відсутність дублювання назви заводу-виробника в кожному комерційному документі не свідчить про недостовірність митної вартості, оскільки ціна в Специфікації погоджена саме за той товар, який фактично прибув до митного контролю.
Отже, вказані зауваження суд не бере до уваги, оскільки вони не можуть слугувати підставою для коригування митної вартості товару.
Щодо посилань митного органу на те, що в митному органу не надано сертифікат походження товарів, суд зазначає наступне.
Згідно ч.2 ст. 53 МК України, сертифікат походження товарів не відноситься до документів, на підставі яких встановлюється митна вартість.
Щодо покликань відповідача на недоліки наданого до митного оформлення коносаменту, то суд зазначає, що Відповідно до положень міжнародного законодавства коносамент це документ, що видається морським перевізником вантажу його відправнику, засвідчує прийняття вантажу до перевезення, підтверджує укладання договору перевезення, підписується капітаном судна або іншими представниками, що підтверджує факт передачі вантажу для перевезення.
Надана копія коносаменту містить усі необхідні реквізити: номер судна та рейсу (MAERSK CAMPTON 548W), дату відвантаження, штамп "FREIGHT PREPAID" та унікальний номер UTRUST25112509, що дозволяє ідентифікувати перевізника та факт прийняття вантажу.
Таким чином, поданий до митного оформлення коносамент без підпису капітана судна або іншого представника перевізника не може підтверджувати факт прийняття оцінюваних товарів до перевезення, а також відомостей, що в ньому зазначені.
Щодо покликань відповідача на те, що момент операції з фактичного продажу оцінюваних товарів не відбулось, що ставить під сумнів достовірність інформації щодо заявленої зовнішньоекономічної операції, суд зазначає.
Оформлення інвойсу після фактичного відвантаження товару є звичайною практикою. Це пов`язано з тим, що остаточна вартість товару може визначатися після завершення всіх логістичних операцій, включаючи транспортування та розвантаження.
Отже, дані аргументи митного органу суд не приймає до уваги.
Щодо позиції митного органу про невідповідність маршруту слідування умовам поставки DPU Чернівці, повідомляємо, що вона базується на довільному тлумаченні правил Incoterms 2020 та ігноруванні особливостей міжнародних мультимодальних перевезень, суд враховує наступне.
Відповідно до базису поставки DPU (Delivered at Place Unloaded), Продавець несе всі витрати та ризики, пов`язані з доставкою товару до погодженого місця призначення (м. Чернівці), включаючи його розвантаження. Те, що у коносаменті № UTRUST25112509 зазначено маршрут NINGBO (Китай) – CONSTANTA (Румунія) із передплаченим фрахтом (Freight Prepaid) до порту Констанца, жодним чином не заперечує умови DPU. 
Наявність у CMR № 54110(53702) відомостей про перевантаження товару в порту Констанца з контейнера MRSU7527622 на автомобільний транспорт компанії ТОВ "ОМ-ТРАНССЕРВІС" для подальшої доставки до м. Чернівці є логічним завершенням мультимодального перевезення, організованого Продавцем. 
Згідно з правилами Incoterms, Продавець має право залучати будь-яких третіх осіб (експедиторів, морські лінії, автоперевізників) для виконання своїх зобов`язань із доставки товару до кінцевого пункту. Твердження митниці про те, що участь української транспортної компанії або перевантаження в Румунії нібито суперечить умовам DPU, є помилковим. 
Декларантом заявлено ціну, яка вже включає в себе всі ці етапи транспортування (і морський фрахт, і перевантаження, і автоперевезення до Чернівців), що підтверджується Інвойсом №336/01/2026. Оскільки ці витрати несе Продавець, вони не підлягають додатковому включенню до митної вартості Покупцем згідно зі ст. 58 МКУ. 
Митний орган не надав доказів того, що Покупець здійснював будь-які окремі оплати за фрахт чи автоперевезення, які не були б враховані в ціні товару.
Твердження митного органу про відсутність документального підтвердження витрат на перевантаження та обробку товару в порту Констанца (Румунія) є безпідставним, оскільки базується на ігноруванні умов поставки DPU Чернівці (згідно з Інкотермс 2020) та положень статті 58 Митного кодексу України. Відповідно до базису поставки DPU (Delivered at Place Unloaded), обов`язок щодо організації перевезення, розвантаження в порту транзиту, перевалки на автомобільний транспорт та оплати всіх пов`язаних із цим витрат покладається виключно на Продавця. Ціна, зазначена в Інвойсі № 336/01/2026, є кінцевою і вже включає в себе всі витрати на логістику від пункту відправлення (Китай) до пункту призначення (Чернівці), у тому числі й портові послуги в Констанці. 
Згідно з п. 5 ч. 10 ст. 58 МКУ, до митної вартості додаються витрати на навантаження, вивантаження та обробку товарів лише у разі, якщо такі витрати не включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Оскільки за умовами DPU зазначені витрати вже закладені Продавцем у вартість товару, вони не можуть бути виділені окремо або вимагатися митним органом як додаткові документи. Декларант не є стороною договорів між Продавцем та портовими операторами чи експедиторами в Румунії, а тому не зобов`язаний і не може надавати документи за розрахунками третіх осіб. Наявність у CMR № 54110(53702) відмітки про перевантаження з контейнера MRSU7527622 на автомобіль лише підтверджує фізичне виконання Продавцем своїх зобов`язань із доставки товару мультимодальним способом.
Щодо доводів відповідача про відсутність зазначення складових щодо страхування товару, суд зазначає наступне.
Згідно з умовами DPU Чернівці (Incoterms 2020), Продавець несе всі ризики та витрати, пов`язані з доставкою товару до погодженого місця призначення, включаючи його розвантаження. Хоча правила DPU не зобов`язують продавця укладати договір страхування на користь покупця, вони передбачають, що всі ризики втрати чи пошкодження товару до моменту його передачі в Чернівцях несе саме Продавець. Відповідно, будь-які витрати на страхування вантажу, які Продавець вважає за необхідне здійснити для захисту власного майна (товару) під час транзиту, вже закладені в кінцеву ціну за Інвойсом № 336/01/2026. Відповідно до п. 6 ч. 10 ст. 58 МКУ, до митної вартості додаються витрати на страхування лише у разі, якщо вони не включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Оскільки Покупець (ТОВ "МОТОРЗ ПАРТС УКРАЇНА") не укладав договорів страхування та не здійснював окремих оплат страховим компаніям, у нього відсутні такі витрати як складова митної вартості в розумінні закону. Вимога митниці надати документи про "відсутність витрат" є абсурдною, оскільки неможливо надати документ про те, чого не існує. Відсутність страхового поліса в пакеті документів Покупця лише підтверджує, що Покупець не ніс додаткових витрат на страхування понад ціну товару. 
Будь-які сумніви митного органу з цього приводу є припустимими та не ґрунтуються на документально підтверджених фактах
Твердження митного органу про те, що декларантом нібито не подано експортну митну декларацію країни відправлення з усіма необхідними відомостями, суд не приймає з огляду на наступне.
По-перше, копія експортної декларації КНР № 3101202512025953275 від 02.12.2025 була надана митному органу в загальному пакеті документів разом із ЕМД. Висновок митниці про її "відсутність" при одночасному визнанні факту її "наявності в пакеті документів" (як зазначено в самому тексті зауваження) є логічно суперечливим. Більше того, цей документ містить вичерпний перелік відомостей, що корелюють з іншими документами: Вагові характеристики та кількість: Вага нетто/брутто та кількість місць повністю збігаються з даними пакувального листа та CMR. Транспортні реквізити: У декларації прямо зазначено номер коносаменту UTRUST25112509, що ідентифікує саме ту партію товару, яка прибула в Україну. Учасники операції: Зазначення виробника (YUHUAN SUNSHI...) як відправника та компанії Alltag und Geratetechnik AG як отримувача (Overseas Receiver) повністю підтверджує ланцюг постачання від заводу до трейдера. По-друге, митний орган маніпулює фактами, стверджуючи про відсутність у декларації реквізитів інвойсу № 336/01/2026. Як вже зазначалося, експортна декларація фіксує факт відвантаження товару зі складу виробника 02.12.2025, тоді як фінальний комерційний інвойс виписується Продавцем на етапі завершення фінансових розрахунків або підготовки до розмитнення. Наявність у декларації номера внутрішнього контракту/замовлення (YSH-AUG/2510) є стандартною практикою для КНР і не спростовує зв`язок цього документа з оцінюваною партією товару, оскільки ідентифікація здійснюється за номером контейнера та коносаменту. Експортна декларація була надана митному органу і вона в повному обсязі підтверджує факт вивезення товару з Китаю саме за тими характеристиками (вага, кількість, упаковка), що заявлені в Україні. 
Тобто, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані декларантом для митного оформлення товару та умови контракту. При цьому надані митному органу документи є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги.
З огляду на зазначене вище, Позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товару було надано повний пакет документів у відповідності до переліку, закріпленого ч. 2 ст. 53 МК України.
Так, надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500580/2026/000030/1 від 05.02.2026 року.
Надаючи правову оцінку прийнятою відповідачем картки відмови у митному оформленні №UA500580/2026/000042 від 05.02.2026 року, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 12 статті 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Як зазначено у пунктах 8.1, 8.2 Розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого 30 травня 2012 року наказом Міністерства фінансів України №631, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2012 року за №1360/21672, у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.
Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.
У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.
Оскільки судом визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості №UA500580/2026/000030/1 від 05.02.2026 року, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500580/2026/000042 від 05.02.2026 року також підлягає скасуванню.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОРЗ ПАРТС УКРАЇНА» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, є правомірними, а отже підлягають задоволенню, з вище окреслених підстав.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОРЗ ПАРТС УКРАЇНА» (03150, місто Київ, вул.Предславинська, будинок 34, літера Б, офіс 101, код ЄДРПОУ 44306976) до Одеської митниці (місцезнаходження: 65078, Одеська область, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21; код ЄДРПОУ 44005631) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.
2. Визнати противоправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500580/2026/000030/1 від 05.02.2026 року.
3. Визнати противоправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500580/2026/000042 від 05.02.2026 року.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці (місцезнаходження: 65078, Одеська область, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21; код ЄДРПОУ 44005631) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОРЗ ПАРТС УКРАЇНА» (03150, місто Київ, вул.Предславинська, будинок 34, літера Б, офіс 101, код ЄДРПОУ 44306976) сплачений судовий збір у розмірі 3618,90 грн.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.
Рішення складено 30.06.2026 року, з урахуванням знаходження судді Харченко Ю.В. у відпустці з 01.06.2026 року по 26.06.2026 року

Суддя Ю.В. Харченко