Справа № 932/3272/26 
Провадження № 3/932/1252/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Міросєді А.І., розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро адміністративний матеріал, який надійшов з Відділу поліції №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.184 КУпАП, –
встановив:
На розгляд Шевченківського районного суду міста Дніпра з ВП №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшов протокол серії ВАД №955304 від 05.03.2026 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП, згідно якого ОСОБА_1 за місцем мешкання не виконує свої батьківські обов`язки, передбачені ст.150 Сімейного Кодексу України щодо належного виховання, догляду, навчання, сина, ОСОБА_2 , який через зловживання алкогольними напоями матір`ю, мешкає з батьком. ОСОБА_1 участі у вихованні, забезпеченні сина не приймає участі. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.184 КУпАП. 
Постановою судді від 24.03.2026 вказаний протокол було направлено до органу, з якого він надійшов, для його належного оформлення. Підставою повернення протоколу стало невиконання вимог ст.256 КУпАП, під час складання протоколу, а саме: не вказано місце та дату скоєння адміністративного правопорушення.
Вказані недоліки протоколу при повторному направленні до суду були усунуті. У протоколі зазначено місце скоєння правопорушення за адресою: АДРЕСА_1 , а дата вчинення адміністративного правопорушення – 05.03.2026.
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, шляхом направлення судової повістки sms-повідомлення на номер телефону, зазначений у протоколі, за допомогою АСДС «Д-3», до суду не з`явилася. Причини неявки не повідомила, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала.
Згідно ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. 
Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з метою запобіганню правопорушенням, вихованню громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, відсутності у ст. 268 КУпАП заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 184 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак не з`явилася у судове засідання, та не подала клопотання про його відкладення.
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення відповідно до ч.1 ст. 247 КУпАП. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Так, частиною 1 статті 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, проявляється саме у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.
Відповідно 12 Закону України «Про охорону дитинства на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Згідно зі ст.150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення за ст.184 КУпАП має бути вказано, які саме дії вчинено (не вчинено) особою відносно якої складено такий протокол, оскільки зазначене свідчить про неконкретність звинувачення особи і є порушенням її права на захист.
Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ВАД №955304 від 05.03.2026, у формулюванні обвинувачення за ч.1 ст.184 КУпАП, що ставиться в вину ОСОБА_1 , суть адміністративного правопорушення не розкрита, в чому саме полягає її ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини не зазначено.
Сама лише констатація у протоколі факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння у присутності дитини та абстрактне посилання на відсутність змоги піклуватися про дитину не може бути підставою для висновку про ухилення останньої від виконання нею обов`язків по вихованню сина.
Жодного належного, допустимого та достовірного доказу на підтвердження вини ОСОБА_1 в ухиленні від виконання батьківських обов`язків 05.03.2026 суду не надано. Пояснень від особи, щодо якої складено протокол, від свідків суб`єктом складання протоколу не відібрано, ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, в протоколі не відображено.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.
За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.
Так як належних і допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували б вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, суду не надано, а сам суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином неминуче візьме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП підлягає закриттю на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 283, 284, ч.1 ст. 247 КУпАП, суддя, – 
постановив:
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  за ч.1 ст.184 КУпАП закрити на підставі ч.1ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя