Справа № 167/1287/25
Номер провадження 2/167/501/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Гармай І. Т.,
з участю секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
В С Т А Н О В И В :
Стислий виклад позицій учасників справи.
Представник товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (далі - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ») Гедзь О. В. звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову посилається на те, що 10 березня 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі - ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів у кредит № 71524946 (далі - Договір, Кредитний договір). Відповідно до умов Договору кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 12000 грн строком на 30 днів (з 10 березня 2025 року по 08 квітня 2025 року) із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,2%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Вказує, що комісія за надання кредиту складає 15% від суми наданого кредиту та складає 1800 грн. 
Зазначає, що Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на вказану відповідачем електронну адресу в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Вказує, що 08 квітня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 14656913 за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів до 08 травня 2025 року та змінено денну процентну ставку з 0,2% на 1%.
06 травня 2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 14870907, відповідно до умов якої строк кредитування продовжено на 28 днів до 05 червня 2025 року, процентна ставка - 1%. 
05 червня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 15090487, відповідно до умов якої строк кредитування продовжено на 30 днів - 05 липня 2025 року, процентна ставка - 1%.
Зазначає, що на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на виконання умов Договору було перераховано кошти в розмірі 12000 грн.
Покликається на те, що 16 жовтня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» було укладено Договір факторингу № 16/10/25, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права вимоги до відповідача за Договором № 71524946 від 10 березня 2025 року.
Відповідно до Реєстру прав вимог № 16/10/25 від 16 жовтня 2025 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21853,92 грн, з яких: 7896 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6472,80 грн - заборгованість за відсотками, 1800 грн - заборгованість за комісією та 5685,12 грн - заборгованість за відсотками нарахованими за понадстрокове користування.
За наведених обставин, з урахуванням зменшених позовних вимог просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за Кредитним договором № 71524946 від 10 березня 2025 року в розмірі 16168,80 грн, з яких: 7896 грн - тіло кредиту, 6472,80 грн - відсотки, 1800 грн - комісія та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн.
24 квітня 2026 року та 04 травня 2026 року відповідач ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав відзиви на позовну заяву в яких зазначає, що не погоджується із заявленими позовними вимогами з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Зазначає, що він не був повідомлений про відступлення права вимоги та в матеріалах справи відсутні належні докази отримання ним такого повідомлення. Вказує, що розмір відсотків є неспівмірним та порушує принципи справедливості, оскільки процентна ставка 1% на день (понад 300% річних) є явно завищеною. Зазначає, що стягнення комісії є правомірним лише за умови підтвердження фактичного надання додаткових послуг, проте позивачем таких доказів надано не було. Вказує, що наданий розрахунок заборгованості має бути чітким, зрозумілим та доступним для перевірки, однак він не відповідає зазначеним вимогам. Вважає суму витрат на правничу допомогу в розмірі 4500 грн необґрунтованою, оскільки вона є явно завищеною та неспівмірною з обсягом наданих послуг. З урахуванням наведеного просив відмовити у стягненні комісії, зменшити розмір відсотків, визнати недоведеним належний перехід права вимоги, критично оцінити додаткові угоди, перевірити розрахунок заборгованості та зменшити витрати на правничу допомогу.
Заяви, та клопотання учасників справи.
Представник позивача Ткачук Ю. О. будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгяду справи у судове засідання не з`явилася. В прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити у відсутності представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. 04 травня 2026 року через підсистему «Електронний суд» надіслав клопотання, у якому повідомив, що проходить військову службу у складі Збройних Сил України та виконує бойові завдання в зоні ведення бойових дій. У зв`язку з цим позбавлений можливості особисто з`явитися в засідання. При розгляді справи судом за його відсутності, просив врахувати поданий ним відзив і всі викладені в ньому заперечення. 

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 06 квітня 2026 року заочне рішення Рожищенського районного суду від 27 січня 2026 року скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом установлено, що 10 березня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71524946.
Відповідно до п. 2.2.1. Договору сума кредиту 12000 грн.
Строк кредитування/строк договору 30 днів (п. 2.2.2. Договору).
Процентна ставка /день 0,2% (п. 2.2.3. Договору).
Комісія за надання кредиту 15% від суми наданого кредиту, що складає 1800 грн (п. 2.2.4. Договору).
Згідно з п. 6.1 Кредитного договору за користуванням кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2 Договору. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок), виходячи із строку фактичного користування кредитом, за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту(включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за договором.
Відповідно до п. 6.3 Кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути повністю суму отриманого кредиту, сплатити проценти в строк, визначений договором та комісію за надання кредиту, будь-яким доступним йому способом.
Відповідно до п. 7.1 Кредитного договору позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим договором (пролонгація) на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку кредитування здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку кредитування відбувається без змін умов договору в бік погіршення для позичальника, якщо інше не визначено додатковою угодою. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку кредитування обираються позичальником самостійно під час ініціювання укладення додаткової угоди про продовження строку кредитування та визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами, а також відображаються позичальнику в особистому кабінеті.
Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора 72068. 
Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є додатком до вказаного вище договору, доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про загальну вартість кредиту та суму процентів за користування кредитом.
08 квітня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 14656913 до Договору про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71524946, відповідно до умов якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів та відсотки за користування кредитом нараховуються за ставкою 1%.
06 травня 2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 14870907, відповідно до умов якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 28 днів та відсотки за користування кредитом нараховуються за ставкою 1%.
05 червня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 15090487, відповідно до умов якої строк кредитування продовжено на 30 днів, процентна ставка - 1%.
З довідки про ідентифікацію вбачається, що ОСОБА_1 ідентифікований ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»:
- Договір № 71524946, одноразовий ідентифікатор 72068, час відправки позичальнику - 10 березня 2025 року о 11:04:08, електронна пошта - andrijsinsj125@gmail/com;
- Договір № 14656913, одноразовий ідентифікатор 35642, час відправки позичальнику - 08 квітня 2025 року о 14:04:45, електронна пошта - ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- Договір № 14870907, одноразовий ідентифікатор 61766, час відправки позичальнику - 06 травня 2025 року о 11:04:58, електронна пошта - ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- Договір № 15090487, одноразовий ідентифікатор 03184, час відправки позичальнику - 05 червня 2025 року о 14:11:19, електронна пошта - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до довідки ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» від 16 жовтня 2025 року та копії платіжної інструкції/операції da00d9do-b6c4-4d48-b98d-d73413967856 відповідач ОСОБА_1 10 березня 2025 року на карту № НОМЕР_1 отримав грошові кошти в сумі 12000 грн.
З інформації наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 08 грудня 2025 року встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 було емітовано картку № НОМЕР_1 та згідно виписки за Договором 10 березня 2025 року на вказану картку було зараховано кошти в сумі 12000 грн.
Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 71524946 від 10 березня 2025 року наданим ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» заборгованість ОСОБА_1 становить 21853,92 грн, з яких: 7896 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6472,80 грн - заборгованість за відсотками, 1800 грн - заборгованість за комісією та 5685,12 грн - заборгованість за відсотками нарахованими за понадстрокове користування. 
16 жовтня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено Договір факторингу № 16/10/25, відповідно умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується відступити ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» права вимоги зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 16/10/25-02 від ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Договором позики № 71524946 від 10 березня 2025 року в розмірі 21853,92 грн, з яких: 7896 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6472,80 грн - заборгованість за відсотками, 1800 грн - заборгованість за комісією та 5685,12 грн - заборгованість за відсотками нарахованими за понадстрокове користування.
Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 71524946 від 10 березня 2025 року наданого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» разом з позовною заявою, заборгованість ОСОБА_1 становить 21853,92 грн, з яких: 7896 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 6472,80 грн - заборгованість за відсотками, 1800 грн - заборгованість за комісією та 5685,12 грн - заборгованість за відсотками нарахованими за понадстрокове користування.
Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за Договором № 71524946 від 10 березня 2025 року, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК Українивстановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК Українипередбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимстаттею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ізстаттею 64 ЦПК України, докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно зст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.
Відповідно до 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 10 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит № 71524946. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит в розмірі 12000 грн, який він зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування ним на визначених у Кредитному договорі умовах (строк кредитування - 30 днів, процентна ставка - 0,2% в день, комісія 15%, що складає 1800 грн).
Вказаний Кредитний договір відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором 72068, який є аналогом власноручного підпису, оскільки був власноручно введений відповідачем для електронного підпису. Зазначений підпис підтверджує, що відповідач ознайомився та погодився з усіма умовами договору. Отже, сторони погодили усі істотні умови та уклали в належній формі Кредитний договір.
Також, суд зауважує, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Разом з цим, 08 квітня 2025 року, 06 травня 2025 року та 05 червня 2025 року між сторонами були підписані Додаткові угоди відповідно до умов яких строк Договору № 71524946 від 10 березня 2025 року було продовжено до 118 днів, тобто до 05 липня 2025 року, процентна ставка визначена 1% в день.
Додаткові угоди підписані відповідачем одноразовими ідентифікаторами, а саме Додаткова угода № 14656913 від 08 квітня 2025 року - 35642, Додаткова угода № 14870907 від 06 травня 2025 року - 61766 та Додаткова угода № 15090487 від 05 червня 2025 року - 03184.
У Кредитному договорі та Додаткових угодах сторонами чітко обумовлено розмір, порядок нарахування та сплати позичальником (відповідачем) відсотків за користування кредитом, їх загальна сума, реальна річна процентна ставка та орієнтована загальна вартість кредиту, а також строк кредитування, що у своїй сукупності дозволяло відповідачу розуміти сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним та його складовими.
А тому посилання відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що нараховані проценти є несправедливими, суд вважає необґрунтованими, оскільки перед укладанням Кредитного договору відповідач був ознайомлений з його умовами та розміром процентної ставки, та його умови не оспорював.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Частина 5 вказаної статті Закону передбачає, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
Вимог про визнання Кредитного договору або окремих його умов недійсними відповідач не пред`являв.
Враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із первісним кредитором, якщо дійсно вважав розмір відсотків неспівмірними, натомість він погодив зі своєї сторони такі умови Договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень та його умови в частині нарахування відсотків не оспорював. Отже, підписавши Кредитний договір та Додаткові угоди ОСОБА_1 засвідчив, що погодився на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені Кредитним договором. 
Кошти відповідачу ОСОБА_1 були перераховані на електронний платіжний засіб № НОМЕР_1 .
Суд звертає увагу на те, що перерахування коштів узгоджується з вищенаведеними встановленими обставинами справи, зокрема з тим, що кошти перераховані в день (дату) укладення згаданого Кредитного договору та Додаткових угод і розмір перерахованих коштів відповідає сумі коштів, зазначених у цьому Кредитному договорі та Додаткових угодах.
Наявні у справі та безпосередньо досліджені судом докази, зокрема Договір факторингу та Реєстр прав вимоги доводять обставину належного переходу права вимоги у межах Кредитного договору від первісного кредитора ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до нового кредитора ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Зазначені докази не викликають сумнівів у своїй належності та допустимості, а відтак спростовують аргументи сторони відповідача щодо недоведеності позивачем обставини переходу прав вимоги від первісного кредитора до позивача як нового кредитора.
Наведені обставини та досліджені судом письмові докази дозволяють дійти обґрунтованого висновку, що між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 у передбаченому законом порядку був укладений Кредитний договір та Додаткові угоди і позичальник, після отримання кредитних коштів у обумовленому розмірі, взяті на себе зобов`язання за цим Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем як новим кредитором.
Підстав вважати, що сума заборгованості суперечить умовам Кредитного договору та розрахована неправильно, суд не вбачає, оскільки така узгоджується з умовами Кредитного договору та приписами Закону України «Про споживче кредитування». Розмір заборгованості за Кредитним договором відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано, своїх розрахунків, відмінних від наявних у матеріалах справи, не наведено.
Аргументи відповідача про те, що стягнення комісії можливе лише за умови підтвердження фактичного надання додаткових послуг суд відхиляє виходячи з того, що Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
Аналіз змісту Кредитного договору (п. 2.2.4) дозволяє дійти висновку, що сторони погодили між собою разову сплату позичальником комісії (порядок її нарахування та розмір) за надання кредиту, що узгоджується з положеннями Закону України «Про споживче кредитування», а відтак комісія у сумі 1800 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.
Наведені вище обставини та безпосередньо досліджені судом докази на їх підтвердження повністю спростовують аргументи сторони відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву.
Враховуючи те, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідач не надав, а тому, суд доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за Кредитним договором № 71524946 від 10 березня 2025 року в розмірі 16168,80 грн, з яких: 7896 грн - тіло кредиту, 6472,80 грн - відсотки, 1800 грн - комісія.

Розподіл судових витрат. 
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2422,40 грн).
При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 2422,40 грн.

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст. 15 ЦПК України).
Згідно з ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо.
На підтвердження витрат на правову допомогу стороною позивача надано Договір про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП, укладений 25 серпня 2025 року укладений між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», копію витягу з Акту № 5ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги, згідно з яким загальна вартість наданих послуг в межах даного судового провадження становить 4500 грн, яка складається із: вивчення документів 500 грн та підготовки/складання позовної заяви 4000 грн. 
Оцінюючи надані докази, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість за Договором про надання коштів у кредт № 71524946 від 10 березня 2025 року в розмірі 16168 (шістнадцять тисяч сто шістдесят вісім) гривень 80 копійок, з яких: 7896 (сім тисяч вісімсот дев`яносто шість) гривень - тіло кредиту, 6472 (шість тисяч чотириста сімдесят дві) гривні 80 копійок - відсотки та 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень - комісія.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору та 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень витрати на правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного судового рішення 07 травня 2026 року.
Учасники справи:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», місцезнаходження: вул. Садова, буд. 31/33, м. Ірпінь, Київська область, код ЄДРПОУ 43311346.
Представник позивача: Ткаченко Юлія Олегівна, адреса: вул. Садова, буд. 31/33, м. Ірпінь, Київська область, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 .

Головуючий суддя І. Т. Гармай