Справа № 366/1285/26
Провадження №3/366/719/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2026            с-ще Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

І. Суть правопорушення, визнана суддею недоведеною
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЧЦП № 050320 від 06.05.2026, суть висунутого звинувачення у вчиненні правопорушення зазначена таким чином:
06.05.2026 року близько 12 години 20 хвилин на північній околиці відселеного пункту Куповате до ДК 15 км (контрольований прикордонний район) прикордонним нарядом « Група реагування» виявлено гр. ОСОБА_1 , який спільно з гр. ОСОБА_2 рухався в напрямку кордону, маючи на меті здійснити спробу перетину ДК України до рб з метою виїзду до країн ЄС поза встановленим пунктом пропуску без проходження прикордонного контролю, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

ІІ. Позиції осіб, які беруть участь у провадженні по справі
У судове засідання ОСОБА_1 з`явився. Пояснивши суду, що не мав наміру перетину кордону. Він із ОСОБА_2 були в зоні відчуження, оскільки давно хотіли там побувати з метою подорожі, але після повномасштабного вторгнення екскурсійні поїздки припинилися. 03.05.2026 виїхавши до с. Хочева з міста Київ ми пішли пішки до дуги в зону. Під час їхнього руху перестала працювати навігація і вони з ОСОБА_2 заблукали. Два дні жили в зоні, коли закінчилися продукти харчування, на четвертий день вони вийшли в село в якому був мобільний зв`язок, після чого ОСОБА_1 зателефонував на лінію «102» для того, щоб їх врятували.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.
В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ІІІ. Оцінка судді
Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. 
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення у справі.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідальність за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП настає у разі перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

До протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказів долучено:
Рапорт працівника прикордонної служби про те, що в районі пн. в.п. Куповате п/зн 1921 в зоні відчуження на відстані 15 км до ДК виявлено ОСОБА_1 , який збирався незаконно перетнути державний кордон. Яким чином це встановлено у рапорті не зазначено;
Схему виявлення правопорушника, яка частково відображає територіальні межі зони відчуження та його околиць, яку суддя до уваги не приймає, оскільки вона не підписана а ні ОСОБА_1 , а ні особою, яка її склала, а також схема не містить відомостей про автора її складення;
Письмові пояснення ОСОБА_1 підтверджують відсутність наміру перетину кордону.

Дослідивши ці докази суддя приходить до висновку, що вони не відображають і відповідно не доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ст. 204-1 КУпАП.
Зокрема, у рапорті працівника прикордонної служби лише формально зазначено про те, що ОСОБА_1 мав намір незаконно перетнути кордон України.
Схема додана до матеріалів справи не є неналежним доказом. 

У такому випадку, єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, є лише сам протокол про адміністративне правопорушення.
Суддя звертає увагу, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року).
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП). 

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
З огляду на встановлені обставини, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, а тому, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Питання щодо судового збору суддя вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП, за якою судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення.
Оскільки у цьому випадку провадження у справі підлягає закриттю, судовий збір слід віднести на рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 7, 40-1, 204-1, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суддя 

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня вручення копії постанови. 

Суддя    Н.П. Слободян