Єдиний унікальний номер 341/1393/25 
Номер провадження 1-кп/341/64/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року         м.Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді    - ОСОБА_1 ;
секретаря судового засідання  - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 травня 2025 року за № 12025091140000092 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Верховина Верховинського р-ну Івано-Франківської обл., зареєстроване місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, фізичної особи - суб`єкта підприємницької діяльності, не одруженої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей і будучої при надії, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 299 КК України,
з участю сторін кримінального провадження та учасників судового провадження:
обвинуваченої     - ОСОБА_3 ,
її захисника     - адвоката ОСОБА_4 ,
прокурора     - ОСОБА_5 ,
потерпілої     - ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3  умисно вчинила жорстоке поводження з тваринами, що відносяться до хребетних, у тому числі безпритульних тварин, що призвело до загибелі двох і більше тварин, при наступних обставинах.
З 2018 року ОСОБА_3 займалась волонтерською діяльністю, яка полягала у допомозі зоозахисним організаціям та активістам у тимчасовій перетримці собак і котів. 
Наприкінці 2022 року ОСОБА_3 почала проживати разом з своїм співмешканцем ОСОБА_7 та двома малолітніми дітьми в орендованому будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 , де уже на платній основі продовжувала свою діяльність з перетримки тварин. 
Продовжуючи свою діяльність з перетримки тварин, ОСОБА_3 перевезла у м. Галич безпородну собаку (метис) з кличкою «Пуля», яку навесні 2022 року їй було здано на платну перетримку ОСОБА_6 .
Під час проживання у АДРЕСА_3 , у липні 2024 року ОСОБА_3 розірвала свої стосунки з співмешканцем ОСОБА_7 і надалі разом з своїми дітьми проживала за вказаною адресою, особисто здійснюючи перетримку тварин. 
При цьому, перебуваючи у м. Галич Івано-Франківського району, у лютому-березні 2025 року у ОСОБА_3 виник умисел на жорстоке поводження з тваринами.
Для приведення свого злочинного наміру до виконання ОСОБА_3 , маючи на перетримці собак та котів, а також власних тварин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, грубо порушуючи суспільні норми, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи щодо поводження з тваринами, зневажаючи охоронювані законом права тварин, зачинила у будинку двох собак, породи яких встановити не видалось за можливе, та собаку з кличкою «Пуля», яка належна ОСОБА_6 , і які на той час перебували у неї на перетримці, а також прив`язала на вулиці на ланцюг власну собаку з кличкою «Герцог» породи Аляскинський Маламут , залишивши їх без засобів існування, а саме їжі, води та вигулу, і виїхала на проживання до м. Івано-Франківськ.
Вказані дії ОСОБА_3 , які внаслідок довготривалого процесу мають характер мучення, спричинили загибель трьох собак, серед яких була й собака з кличкою «Пуля», що залишились в будинку. 
Після того, як у будинку загинули тварини, ОСОБА_3 повернулася до вказаного помешкання та, маскуючи свою злочинну діяльність, внаслідок якої вони загинули, прибрала два трупи собак невстановленої породи та поклала їх у сміттєві пакети і мішки із різним побутовим сміттям, які залишила усередині будинку, труп собаки з кличкою «Пуля» у сміттєвому пакеті винесла на територію господарства і, залишивши на прив`язі на території господарства собаку на ім`я « Герцог », повернулась до свого місця проживання у м. Івано-Франківськ.
В подальшому, 23 травня 2025 року до вказаного помешкання прибули членкині Благодійної організації «Рудий пес», яким з мережі Інтернет стало відомо про протиправні дії ОСОБА_3 та вилучили з території згаданого господарства собаку з кличкою «Герцог», яку було доставлено у ветеринарну клініку «Добродій» з діагнозом: кахексія, рефідинг синдром, білково-енергетична недостатність. 
Окрім цього за повідомленням Благодійної організації «Рудий пес» 25 травня 2025 року на території господарства та будинку у м. Галич Івано-Франківського району по вул. Гора, 87, працівниками поліції було проведено огляд місця події, під час якого виявлено та вилучено два трупи собак, які мали окрас: білого кольору - один; чорного, жовтого та світло-коричневого кольорів - другий, і труп безпородної собаки (метис) з кличкою «Пуля», яка мала окрас чорного кольору і які на той час перебували у стані лізису та муміфікації. 

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 у спосіб дачі показань свою вину у пред`явленому обвинуваченні заперечила. Надала показання, які в частині підтверджують фактичні обставини. Пояснила, що після розриву відносин зі своїм співмешканцем ОСОБА_7 за тваринами, які залишались у неї на перетримці, відповідно до їх усної домовленості, мав здійснювати саме ОСОБА_7 , а не вона і саме по його вині загинули тварини.
При цьому, обвинувачена показала, що приблизно з 2018 року вона займається перетримкою тварин і спочатку цю діяльністю здійснювала у м. Івано-Франківську, а згодом переїхала разом з своїми дітьми та співмешканцем ОСОБА_7 до м. Галича Івано-Франківської обл., де орендували будинок. Приблизно до літа 2024 року продовжила в будинку, здійснювала перетримку собак і котів. 
Влітку 2024 року вона розійшлась зі своїм співмешканцем і переїхала жити у м. Івано-Франківськ. При цьому, після розриву відносин з ОСОБА_7 у них була домовленість і надалі утримувати орендований будинок у м. Галичі, де у неї на той час на перетримці було п`ятеро собак, а саме собаки по кличці «Пуля» та «Герцог», собака ОСОБА_10 та їх спільний, і ще одна на кличку «Бакс». При цьому, вони порівну розділити витрати на утримання даного будинку. Однак, ОСОБА_7 з часом відмовився виконувати їхню домовленість і всі витрати по утриманню будинку і собак вона здійснювала сама.
Собаку на кличку «Бакс» забрала куратор такої.
На перших порах усе було добре, однак з настанням зими, стан собак почав погіршуватись через те, що вона не мала можливості часто приїжджати до м. Галича у зв`язку зі своєю зайнятістю, а її колишній співмешканець відмовлявся виконувати взяті на себе зобов`язання по усній домовленості між ними. У результаті цього, у період з літа 2024 року по травень 2025 року вона лише тричі (у листопаді 2024 року, січні і березні 2025 року) приїжджала до м. Галич. Орієнтовно у січні 2025 року, загинула собака по кличці «Пуля». Після загибелі тварини вона мала намір повідомити про даний факт власницю собаки ОСОБА_6 , однак та по невідомій їй причині не піднімала слухавку і в період з січня по травень 2025 року вони не спілкувались між собою.
Крім цього, після загибелі собаки по кличі «Пуля» вона неодноразово спілкувалась з ОСОБА_7 і просила його забрати з міста Галича свою собаку, однак той не реагував на її прохання. У результаті цього у березні 2025 року загинули ще дві собаки, про що вона дізналась від особи, з яким домовлялись про найм будинку - ОСОБА_11 , який просив її також прибрати помешкання, яке вона продовжувала орендувати, а також територію його господарства. Однак вона не мала часу це зробити.
В період 24 або 25 травня 2025 року її подруга перекинула їй на мобільний телефон пост про приїзд за місцем оренди будинку у м. Галич працівників поліції та проведення обшуку, після чого щодо неї було розпочате кримінальне провадження за фактом жорстокого поводження з тваринами.
До вчиненого нею кримінального правопорушення ставиться невизначено, намагаючись перевести усю вину за загибель собак на свого колишнього співмешканця ОСОБА_10 . Вважає, що є відповідальною лише за ситуацію з долею собаки потерпілої особи на кличку «Пуля», оскільки зобов`язалась здійснювати догляд за такою на платній основі.
На спростування позиції обвинуваченої, вина такої повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
 
-показаннями потерпілої ОСОБА_6 за змістом яких, орієнтовно у 2021 році до відкритого нею у м. Івано-Франківську зоомагазину прибилась безпритульна собака, якій вона дала кличку «Пуля» і надалі доглядала за вказаною твариною. Однак, з часом утримувати собаку ставало все проблемніше, у результаті чого, приблизно влітку 2022 року вона передала собаку на перетримку своїй знайомій ОСОБА_3 , якій оплачувала за послуги по 3 000 гривень у місяць, а також давала корм для собаки та різні вакцини.
Спочатку свою діяльність ОСОБА_3 здійснювала у с. Ямниця Івано-Франківської ТГ Івано-Франківської обл. Приблизно у 2023 році ОСОБА_3 повідомила її, що переїхала жити у м. Галич, де продовжила свою діяльність і періодично пересилала їй по телефону різноманітні відеоматеріали та фотознімки про життя собаки. При цьому, якихось проблем не було.
У грудні 2024 року вона востаннє здійснила проплату коштів ОСОБА_3 за утримання собаки, після чого остання перестала виходити з нею на зв`язок, а у січні 2025 року лише надіслала їй нагадування про здійснення оплати за перетримку собаки. Однак, вона у зв`язку з проблемами в особистому житті не здійснила дану проплату і надалі жодних повідомлень про свою собаку від ОСОБА_3 не отримувала.
Приблизно у травні 2025 року дізналась від знайомих волонтерів-зоозахисників про те, що внаслідок жорстокого поводження ОСОБА_3 з тваринами, які були у неї на перетримці, загинула її собака по кличі «Пуля» та ще декілька собак.
Усі кошти за перетримку собак вона оплачувала безпосередньо ОСОБА_3 
-показаннями свідка ОСОБА_11 за змістом яких, приблизно восени 2023 року він, маючи у АДРЕСА_3 житловий будинок, здав такий та частину подвір`я в оренду ОСОБА_3 та її співмешканцю ОСОБА_7 . За час проживання вказаних осіб у його помешканні до весни 2025 року якихось проблем не виникало. Відвідуючи подвір`я у весняно-осінній період, оскільки на іншій частині вів будову, бачив, що вказані особи здійснювали перетримку котів і собак, частину з яких утримували на вулиці, а частину у помешканні. Справно платили орендну плату. Зовнішній вигляд тварин не викликав ніякого занепокоєння. У зимовий період він до подвір`я не навідувався і що там відбувалось не знає.
Приблизно у лютому-березні 2025 року він повернувся із-за кордону в Україну і намагався зв`язатись по телефону з ОСОБА_7 щоб отримати кошти за оренду житла, однак той не піднімав трубки. Тоді він поїхав до свого будинку по АДРЕСА_3 і побачив, що у ньому ніхто не живе. На подвір`ї його господарства на той час був безлад, а через вікна побачив у будинку собак, які були у занедбаному стані і по їх зовнішньому вигляді було видно, що вони голодні та не доглянуті. Він сфотографував цих собак і переслав знімки ОСОБА_12 на телефон, однак реакції жодної не було.
За якийсь час він знову приїхав до свого будинку, де побачив, що жодних змін не відбулося. Заглянувши в середину будинку через вікно, побачив жахливу картину, з якої у нього склалось враження, що один собака доїдав іншого. Крім цього, у помешканні і на подвір`ї був безлад, стояв неприємний трупний запах дохлих тварин, було багато сміття та фекалій, що свідчило про те, що за тваринами ніхто не доглядав.
Він відразу ж зателефонував до ОСОБА_7 , який на цей раз підняв трубку і коли він розповів чоловіку про все, що бачив, той повідомив, що із ОСОБА_3 уже довший час не проживає.
Зателефонував ОСОБА_3 яка на його вимогу приїхала до ОСОБА_13 і якій він вказав на необхідність прибрати на подвір`ї і в будинку.
За декілька днів він знову приїхав до свого будинку, де побачив, що подвір`я і в будинку не прибрано. Він повідомив про даний факт у поліцію та громадську організацію «Дім Сірка», яким надалі передав зроблені ним фотознімки собак. Що було далі не знає. Відомо лише, що одного собаку, який перебував на прив`язі, зоозахисники забрали на лікування, а рештки інших тварин, які уже загинули передали на дослідження.
-показаннями свідка ОСОБА_7 за змістом яких протягом останніх приблизно 9 років він проживав разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_3 та двома малолітніми дітьми, одна з яких є дитиною ОСОБА_31, а інша - їх спільною. За час спільного проживання, приблизно з 2017 року ОСОБА_3 почала займатися діяльністю, пов`язаною із здійсненням перетримки тварин. Спочатку це було у с. Ямниця, а згодом у м. Галичі, де вони обоє орендували житловий будинок.
Зазначив, що діяльністю з перетримки тварин займалась виключно ОСОБА_3 , яка безпосередньо домовлялась з власниками та кураторами тварин, отримувала від них плату та контактувала з людьми, а він лише допомагав їй у цьому.
У липні 2024 року він розійшовся із ОСОБА_3 через те, що у неї появився інший молодий чоловік. На той час ОСОБА_3 ще утримувала декількох собак і приблизно до серпня 2024 року він приїжджав до ОСОБА_13 , щоб по можливості вмовити жінку залишитись з ним, але ОСОБА_3 не переконав. Відповідно припинив свої візити до будинку в м. Галичі.
З того часу, діяльністю по перетримці тварин займалась виключно ОСОБА_3 , однак яким чином вона це здійснювала йому невідомо, бо з нею жодних стосунків не мав. 
Вказав, що з серпня 2024 року лише двічі приїжджав до м. Галича і було це у грудні місяці, коли одного разу на прохання ОСОБА_3 їздив до ОСОБА_13 , щоб віддати якійсь жінці одну із собак, а за декілька днів приїжджав туди зі своєю мамою, щоб приготувати собакам їжу та погодувати їх, бо під час першого відвідування побачив, що собаки перебувають у занедбаному стані. У будинку та на подвір`ї існував безлад, було багато сміття. Зрозумів, що ОСОБА_3 за собаками не доглядає.
На той час, у м. Галичі перебувало декілька собак, близько 5-6 особин. Серед них був один собака його мами по кличці «Джек», який, зі слів ОСОБА_3 , надалі загинув, та їх спільний із ОСОБА_3 собака по кличці «Альма», якого, як запевнила надалі ОСОБА_3 , вона передала для догляду іншим особам, хоча фактично, як стало йому відомо пізніше, цей собака теж загинув. Котів, яких перетримувала ОСОБА_3 під час їх спільного проживання, на той час уже не було.
З того часу він більше до вказаного помешкання не навідувався і відносин із ОСОБА_3 не підтримував.
Разом з матір`ю після події вилучення собаки «Герцога» та трупів інших собак приїжджали у згаданий будинок здійснити прибирання;
-показаннями свідка ОСОБА_14 , за змістом яких та приїзджала в м. Галич до будинку який знімали її син ОСОБА_7 із ОСОБА_3 . Зокрема, в грудні 2024 року годувати собак та після події вилучення трупів собак - прибирати у будинку та на подвір`ї;
-показаннями свідка ОСОБА_15 , за змістом яких обвинувачену знає з листопада 2023 року. З березня 2024 року він почав зустрічатися з нею, а з серпня 2024 року - спільно проживати. У зв`язку з цим, ОСОБА_3 розійшлась зі своїм попереднім співмешканцем ОСОБА_7 , який приблизно до вересня 2024 року ще доглядав за собаками, що були на перетримці у м. Галичі, а далі припинив будь-який догляд за ними.
Приблизно у листопаді 2024 року до ОСОБА_3 зателефонував власник будинку та повідомив, що вони заборгували орендну плату за житло. Обвинувачена намагалась зв`язатись по телефону з ОСОБА_12 , але той не брав слухавку. Тоді вони поїхали у м. Галич, де він побачив, що тварини, які знаходились у помешканні у занедбаному стані і дуже худі. Вони придбали та приготували тваринам їжу і пробувши день чи два у м. Галич, повернулись у м. Івано-Франківськ;
-показаннями свідка ОСОБА_16 , за змістом яких протягом кількох останніх років знайома із ОСОБА_3 , якій приблизно до грудня 2023 року давала на перетримку тварин. Надалі припинила співпрацю, будучи невдоволеною роботою ОСОБА_3 
23 травня 2025 року їй зателефонувала її знайома ОСОБА_17 , яка повідомила про жорстоке поводження з тваринами зі сторони ОСОБА_3 . Дізнавшись про це, вона попросила свою знайому ОСОБА_18 поїхати у м. Галич та забрати собаку, що була на прив`язі і відвести її у ветеринарну клініку для надання медичної допомоги, що та і зробила. У якому стані була ця собака не знає, бо її не бачила.
25 травня 2025 року вона поїхала у м. Галич, до будинку, де ОСОБА_3 здійснювала перетримку тварин і бачила там рештки трьох тварин, які надалі вилучили працівники поліції, бруд та сміття на подвір`ї і всередині помешкання, тваринні екскременти та інші обставини, які вказували на жахливі умови утримання тварин, про що повідомила у поліцію;
-показаннями свідка ОСОБА_19 за змістом яких з ОСОБА_3 знайома давно і протягом 2023-2024 років неодноразово передавала їй на перетримку тварин, серед яких в основному були собаки.
На перших порах усе було нормально, але з часом почали виникати проблеми, які полягали у неналежному догляді ОСОБА_3 за собаками та залишення їх без їжі. У зв`язку з цим, приблизно у 2024 році було прийняте рішення про відібрання у ОСОБА_3 2 собак, одна з яких при заявленій вазі 24 кг важила всього 12 кг.
23 травня 2025 року їй передзвонила її знайома ОСОБА_20 та повідомила про те, що ОСОБА_3 не доглядає за собаками, у результаті чого ті перебувають у жахливому стані. Дізнавшись про це, вона з ОСОБА_20 поїхали до будинку у м. Галич, у якому проживала ОСОБА_3 і в якому на той час ніхто не жив. На той час на подвір`ї був прив`язаний один собака, який перебував у занедбаному стані і був знесилений та голодний. Навколо було брудно, валялось сміття, тваринні екскременти та інші негативні обставини, які вказували на жахливі умови утримання тварин. Після цього, вони з дозволу власника будинку, з яким зв`язались по телефону, через вікно залізли всередину помешкання. На той час у всьому помешканні також був безлад, бруд, сміття, фекалії тварин і стояв нестерпний трупний запах. Живих тварин у будинку не було. Про дану ситуацію вона повідомила ОСОБА_16 , яка скерувала до них ОСОБА_18 , щоб та забрала живого собаку у ветеринарну клініку, що та і зробила цього ж дня.
А згодом, за дуже короткий проміжок часу вона приймала участь у повторному огляді будинку разом з працівниками поліції, під час якого у помешканні було виявлено трупи двох тварин, а також сховане тіло ще однієї тварини на вулиці, серед купи сміття.
-допитана свідок ОСОБА_20 повністю підтвердила показання ОСОБА_19 , давши аналогічні показання в частині обставин на подвір`ї, що мали місце 23 травня 2025 року;
-показаннями свідка ОСОБА_18 , за змістом яких 23 травня 2025 року їй зателефонувала її знайома ОСОБА_16 та попросила поїхати у м. Галич, де ОСОБА_3 орендувала житловий будинок, щоб подивитись у якому стані перебувають тварини, що знаходились в останньої на перетримці. Під час перебування на території вказаного господарства вона побачила на подвір`ї прив`язаного на ланцюгу собаку, який був дуже худий і знесилений. Навколо було багато бруду та сміття, що свідчило про те, що у помешканні уже ніхто тривалий час не проживав і не доглядав за собакою. Інших тварин вона не бачила. Про вказаний факт повідомила ОСОБА_16 , яка попросила її, щоб вона відвезла собаку, що була на ланцюзі, у ветеринарну клініку «Добродій» для огляду та надання медичної допомоги, що вона й зробила. А коли вдруге через день приїхала з ОСОБА_16 до вказаного помешкання, то виявила на подвір`я та у помешканні трупи трьох тварин, які уже були розкладені, про що вони повідомили у поліцію, працівники якої вилучили ці трупи;
-показаннями свідка ОСОБА_21 за змістом яких 25 травня 2025 року разом зі знайомими дівчатами, які займаються волонтерством, допомагаючи тваринам, приїхала у м. Галич, де раніше проживала ОСОБА_3 . На подвір`ї був безлад, купи сміття та фекалії тварин. Ними був виявлений труп 1 собаки. Ще два трупи собак були виявлені у мішках всередині будинку, де також було дуже брудно, стояв нестерпний трупний сморід і було багато шерсті тварин і котячих наповнювачів.
-показанням свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_23 які є аналогічні показанням ОСОБА_21 в частині обстановки на подвір`ї та в будинку на момент їх огляду 25 травня 2025 року, а також виявлення трупів трьох собак.
-показаннями свідка ОСОБА_24 за змістом яких, взимку 2022 року вона знайшла кота і почала шукати людину, яка б взяла його на перетримку. На її пропозицію відгукнулась ОСОБА_3 , якій вона передала дану тварину, а згодом додала їй ще декілька котиків, які й перебували в останньої довший час. Частину з них вона влаштувала у чужі родини, а решта продовжували перебувати в обвинуваченої. На перших порах усе було добре, але з листопада 2024 року ОСОБА_3 перестала виходити на зв`язок і жодного разу не відповідала на її телефонні дзвінки.
Згодом вона дізналась, що ОСОБА_3 переїхала на проживання у м. Івано-Франківськ і, дізнавшись де та працює, 8 або 9 лютого 2025 року пішла на роботу до ОСОБА_3 з`ясувати долю тварин, що перебували у неї на утриманні. При цьому обвинувачена повідомила їй, як вона зрозуміла, неправдиву історію про дорожньо-транспортну пригоду, у якій усі тварин загинули, однак не повіривши обвинуваченій, вона припинила з нею спілкування;
-показаннями свідка ОСОБА_25 за змістом яких протягом 2023-2024 років декілька разів давала ОСОБА_3 на перетримку своїх тварин на декілька тижнів. За час перебування тварин на перетримці провідувала їх, гуляла з ними і приблизно до кінця липня 2024 року усе було добре. А з осені, наскільки їй відомо, ОСОБА_3 покинула своє місце проживання м. Галичі і лише зрідка навідувала туди, у результат чого у грудні 2024 року вона забрала у ОСОБА_3 свою тварину, яка була дуже ослаблена і худа, і що було далі свідок не знає.
При цьому свідок підтвердила, що під час перебування її тварин на перетримці, вона спілкувалась по усіх питаннях виключно з обвинуваченою;
-показаннями свідка ОСОБА_26 за змістом яких, проживає по сусідству з будинком у м. Галич, де проживала обвинувачена. З цього подвір`я до неї доносився гавкіт багатьох собак. З часом, приблизно з червня 2024 року цей галас почав стихати, а згодом повністю припинився. Що було цьому причиною не знає. Відносин з сусідами не підтримувала і що відбувалось до моменту виявлення загиблих собак не знає;
-допитаний свідок ОСОБА_27 жодних показів щодо діяльності ОСОБА_3 у м. Галичі по перетримці тварин не надав. ОСОБА_27 зазначив, що передавав обвинуваченій свого собаку на перетримку в період її проживання у м. Івано-Франківську.
Свідок ОСОБА_28 зазначила, що працювала з ОСОБА_3 в одному магазині, чула її розмови з ОСОБА_7 щодо тварин, які залишились у м. Галичі. Обставини утримання таких їй не відомі;
- змістом рапорту оперативного чергового відділення поліції № 3 (м. Галич) від 25 травня 2025 року про надходження до чергової частини повідомлення від ОСОБА_19 про виявлення за місцем проживання її знайомої ОСОБА_3 у АДРЕСА_3 трьох загиблих собак у чорних пакетах. Відправлення на лікування у важкому стані ще одного собаки;
- змістом заяви фізичних осіб та громадських організацій про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 299 КК України за фактом залишення нею напризволяще та без догляду домашніх тварин у АДРЕСА_3 , у результаті чого одну собаку у важкому, вкрай виснаженому стані доставлено до ветеринарної клініки «Добродій», а трупів трьох собак виявлено у сміттєвих мішках за вказаною адресою. Зокрема, 26 травня 2025 року заяви такого змісту надійшли до поліції від ОСОБА_16 та громадської організації «ЮАЕНІМАЛС», 27 травня 2025 року - від ОСОБА_6 , 29 травня 2025 року - від ОСОБА_19 ;
- змістом протоколу огляду місця події від 25 травня 2025 року з фототаблицями до нього, в яких відображено обстановку в домоволодінні, яке знаходиться у АДРЕСА_3 , місця виявлення трупів трьох собак та їх стан;
- змістом виписки ветеринарної клініки «Добродій» (рекомендації щодо лікування) № 000006409 від 26 травня 2025 року, відповідно до якого 23 травня 2025 року до вказаної клініки привезено собаку породи Аляський Маламут за результатами обстеження якого виставлено діагноз: кахексія, рефідинг синдром, білково-енергетична недостатність. У рекомендаціях описано стан собаки: тварина виснажена, виражена кахексія, довго стояти та гуляти не може внаслідок сильного виснаження, більшість часу лежить - ймовірно до такого наслідку привели погані умови утримання і тривале голодування;
- змістом акту № 8 Івано-Франківської регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби України від 26 травня 2025 року непридатності патологічного матеріалу, відповідно до якого патологічний матеріал: 3 трупи собак, виявлені по АДРЕСА_3 Івано-Франківської області, не придатні для подальших лабораторних досліджень по причині стану лізису та муміфікації; 
-  змістом акту № 34 патоморфологічного та епізоотолічного відділу Івано-Франківської регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби України від 26 травня 2025 року знешкодження відпрацьованого матеріалу, відповідно до якого 26 травня 2025 року у крематорію лабораторії методом спалювання в утилізаторі УТ-200 проведено знешкодження відпрацьованих проб та біоматеріалу в кількості 45 кг, непридатних для досліджень відділами Івано-Франківської регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби України;
-  світлини та цифровий носій, надані слідчому свідком ОСОБА_11 під час допиту у якості свідка, на яких маються зображення окремих собак та містяться відеозаписи їх вигляду станом на 14 травня 2025 року;
-скріншотами з мобільного телефону, надані слідчому свідком ОСОБА_11 під час допиту у якості свідка, на яких також маються зображення окремої собаки станом на 17 травня 2025 року та переписка свідка з обвинуваченою ОСОБА_3 , з якої вбачається, що остання не має наміру спілкуватися з власником будинку;
На підставі зібраних доказів, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, і її дії кваліфікує за частиною 3 статті 299 КК України, оскільки така вчинила жорстоке поводження з тваринами, що відносяться до хребетних, у тому числі безпритульних тварин, вчиненому умисно, що призвело до загибелі двох і більше тварин.
При цьому, розгляд провадження провадився відносно обвинуваченої в межах пред`явленого їй обвинувачення.
Призначаючи обвинуваченій покарання, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 65 КК України, суд призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває. По місцю проживання характеризується негативно, зокрема притягуваласть до адміністративної відповідальності по факту реалізації алкогольних напоїв неповнолітньому.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України, відсутні.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до статті 67 КК України, відсутні.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 основне покарання в межах санкції частини статті за якою кваліфіковано діяння у виді позбавлення волі.
Застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням можливе, за умови врахування тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, що вказує про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Вирішуючи питання застосування положень статті 75 КК України, суд виходить з такого.
У постанові Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі № 183/163/14 вказано, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому з огляду на положення статті 75 КК України законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання, як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.
Щодо незастосування судом звільнення від відбування покарання Верховний Суд констатує, що загальні засади призначення покарання, визначені у статті 65 КК України наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання (постанова Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі № 302/904/16-к).
Суд вбачає таку можливість. ОСОБА_3 має на утриманні двох малолітніх дітей і на час ухвалення вироку перебуває при надії. Така раніше не судима. Посткримінальна поведінка не характеризується як антисоціальна.
Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення такої можливі без відбування покарання, та вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.
Санкцією частини 3 статті 299 КК України визначено додаткове покарання, яке є обов`язковим - конфіскація тварини.
Відповідно до частини 1 статті 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.
Відповідно до частин 1-2 статті 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» право власності або інші речові права особи, яка утримує тварину, обмежені обов`язком дотримання норм і вимог цього Закону. Право власності та інші речові права на тварин у разі жорстокого поводження з ними можуть бути припинені за рішенням суду шляхом їх оплатного вилучення або конфіскації.
Судом встановлено, що жорстоке поводження ОСОБА_3 вчинене і щодо власної собаки з кличкою «Герцог» породи Аляскинський Маламут . Відтак, рішення щодо конфіскації такого слід ухвалити судом.
Керуючись статтями 370, 374, 377 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 299 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією тварини - собаки з кличкою «Герцог» породи Аляскинський Маламут .

 
На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом 3 (трьох) річного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Відповідно до статті 165 КВК України, іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом тридцяти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.
  Суддя	ОСОБА_30